90 



fuldkommen ens store og derfor næppe fuldkommen ens gamle. Tillige sees, at medens 

 Bladene paa den rent vegetative Stængel staa korsvis modsatte, forandres Stillingen i den 

 florale Region, og de to gjennem de fire Uladrækker lagte Planer skære hinanden under 

 Vinkler, der afvige fra en ret (se Fig. 7 og 9). For det andet har Knoppen, g, nu allerede 

 anlagt sit forste Blad, jS, der staar som en hælformet Valk paa Grunden af Knoppens udad- 

 vendende Side og aabenbart er udviklet paa Knoppen selv. Dets Stilling og Størrelse sees 

 bedst af Pig. 5 — 6, der give Billeder af den samme Stængel som Fig. 4. Denne Stilling af 

 det første Dækblad i Blomsterstanden har Wydler været opmærksom paa'), og han ser heri 

 et Bevis for, at Blomsterstanden ikke er en forskudt Akselknop, da den i saa Fald maatte 

 have to sidestillede Forblade. 



Fig. 7 viser ganske det Samme som Fig. 4, men dog et lidt fremmeligere Udvik- 

 lingstrin; de to Blade ere endnu de yngste Organer paa Axen. 



I Fig. 8 vil man se en Stængelspids, P, fra Siden og Knoppen, g, med dens 

 Støtteblad, /Î, foruden de neden for staaende Blade. Knoppen rager op over Stæn- 

 gelspidsen, og Dalen mellem dem ligger som i de tre foregaaende Tilfælde ikke ganske 

 i Axens Midte. En ren Klovning af Vækstpunktet har altsaa i alt Fald ikke fundet Sted. 



I Fig. 9 og 10 er Blomsterstands-Dannelsen langt videre fremskreden. I Fig. 10 ere 

 endnu kun to anlagte, af hvilke den ældste, ^r*, der har et stort Dækblad, jS, synes at maatte høre 

 sammen med Bladparret b — b\ den yngste Blomsterstand, g, er lige i sin Vorden; den er 

 Axens højeste Nydannelse, og Dalen mellem den og den tilbageblivende, i det Hele større, 

 Del af Stængelspidsen synes at ligge i Midtlinien af Axen. Paa samme Maade vil Knoppen 

 g, Fig. 9, der horer til Bladene a — a, (ligesom g^ til b — è, og g'^ til c — c), gjøre Krav paa 

 saa megen Plads paa Stængelspidsen, at en Kløvning af denne vil blive Følgen. Men i begge 

 Tilfælde vil man se, ut de to Kløvningsknopper ikke ere lige kraftige selv i Fødselen. Jeg 

 maa altsaa her antage, at en virkelig Kløvning finder Sted. Lodrette Snit gjennem Stænglen 

 give et meget forskjelligt Billede af Stængelspidsen og Knoppen, efter som Snittet træffer 

 dem paa den ene eller den anden Maade. Naar Snittet gaar gjennem Knoppens og Stængel- 

 spidsens Midtlinie, ville de have det Udseende, som Fig. II — 12 viser. Knoppen er lidt højere 

 end Stængelspidsen, P, men Dalen mellem dem ligger, som ved en Kløvning, i Axens Midte. 



En histologisk Betragtning af saadanne Snit giver følgende Resultat (Fig. 13, med 

 Oversigtsbilledet Fig. 14, der forestiller et fint Snit gjennem Stængelspidsen, ved hvilken 

 det til højre, liggende Parti er skaaret bort; Fig. 13 er stillet noget skævt). Den store uord- 

 nede Meristemmasse i Stængelspidsen under de faa Periblemlag har delt sig i to Dele, og, 

 hvad jeg særligt vil fremhæve, paa Grænserne mellem dem sees der, ved m, tydelige Tver- 

 cellerækker, som jeg maa anse for homologe med dem, som vi i det F'oregaaende gjorde 



Flora 1857, S.S. 



