91 



Bekjendtskab med overalt, hvor vi forefandt Kløvning. Jeg maa nu rigtignok bemærke, at 

 regelmæssigere Cellerækker ofte opstaa ogsaa i den øvre Side af almindelige Sideknopper, 

 paa Grænsen mellem dem og Stængelspidsen, naar de aitsaa ere de højest paa Axen stil- 

 lede Nydannelser; for saa vidt ere de ikke et særligt Kjendetegn for Klovningen. Men ved 

 denne synes de altid at forekomme og ere beliggende i Stænglens Midtlinie. 



Jeg maa aitsaa slutte, at Blomsterstanden i nogle Tilfælde anlægges som en Side- 

 knop paa Moderaxen (maaske ved Deling af Vækstpunktet), i andre opstaar ved dennes 

 Kløvning, eller med andre Ord: Forholdet er som hos Ampelideerne. At den ikke kan 

 betragtes som Hovedaxen og den anden større Del, Stængelspidsen, som en Akselknop i 

 Forhold til den, er klart nok af hele Udviklingsgangen'). 



Augaaende Blomsterstandenes Stilling i Forhold til Bladene, kan endnu del Spørgs- 

 maal fremkomme, om de ere stillede nærmest ved det yngste Blad i Parret, eller ved det 

 ældste. Jeg vover ikke at sige noget bestemt herom. Af Fig. 4, 9 og maaske 7 synes det 

 rigtignok, at de staa nærmest ved det yngste Blad (I Fig. 7 er dette næppe betegnet rigtigt). 



Blomsterstandens Forgrening har jeg ikke gjort til Gjenstand for særlige Under- 

 søgelser. Jeg kan derfor heller ikke udtale mig med Hensyn til Wydlers og Bravais's-) 

 Anskuelser om den. Kun saa meget har jeg set, at Knopper anlægges umiddelbart paa 

 Stængelspidsen. Knoppen g-, Fig. 15, har saaledes frembragt Bladet n med dets Akselknop 

 m. Denne synes imidlertid at anlægges langt til Siden for Vækstpunktet, paa hvis Arbejde 

 den ikke indvirker. Der finder maaske en Deling, men ingen Kløvning af dette Sted. Paa 

 samme Fig. vil man i g (til højre) gjenkjende en Knop med sit Sløtteblad /S, der her som 

 alle andre Steder danner en hælformig Valk paa Knopgrunden. 



21. Solaiiaceæ« 



De mange Ejendommeligheder i Gren- og Bladstilling (Forskydninger, Svikkeldan- 

 nelse, «parrede» Blade o. s.v.) hos de til denne Familie hørende Planter ere saa grundigt 

 undersøgte og godt kjendte navnlig ved Wydlers Undersøgelser, at jeg kan indskrænke 

 mig til at henvise til den rige Litteratur, af hvilken den vigtigste Del anføres neden for. 



De Candolle, Organogr. vég. I. S. 426. 

 Bisclioft, Lehrb., 1, S. 141. 



Cuphea's Blomster have i nogle Tilfælde en Stilling, der meget minder om Blomsterstandenes hos 

 Asdepiadeeme. Dog staa de midt mellem Bladene og ere, som Hochstetter og Wydler antage, 

 og som Udviklingshistorien har bekræftet for mig, utvivlsomt Akselknopper for det neden for staa- 

 ende Blad. Nærmere Undersøgelser af Koehne over disse Forhold kunne snart ventes. 

 Ann. des sciences nat., Sér. II, T. VII, p. 321. 



12s^ 



