92 



L. & A. Bravais, Disposition des inflorescences, Ann. d. se. nat. Sér. II; T. VII, IS37, og VIII 183S. 



Lestiboudois, plijilotaxie anatomique. 



Ang. St. Hilaire, 1841, Leçons, S. 248. 



Naudin, Comptes rendus, 1S42, S. 147, 148, cfr. Flora 1843, S. 151. 



Wjdier, 1843, Linnæa, Bd.XVII; 1844, Bot. Ztg., S. 689 og 705; 1851, Flora, S. 394 og 408; 1857, Flora, 



S. 225 {Solanum nigrum og beslægtede); 1859, Flora, S. 17 {Atropa Belladonna). Berner Mittheil. 



1861; 1866, Flora, S. 513 {Schizanthus). 

 Sendtner, Martii Flora Brasil., Solanaceæ, 1846. 



Hochstetter, Über Anwachsungen der Blattstiele o. s. v., Flora 1850, S. 177. 

 Clos, I8S5, Bull. Soc. bot. Fr., Il, S. 501, III, S. 60S, og VIII, S.U. 

 Payer, Organogenic, S. 538, og Tab. 132, Fig. 1. 



Nägeli, Beiträge zur wissensch. Botanik, I, 1866. Das Mikroskop, S. 604. 



Cauvet, «Des Solaneés», Thèse, refereret i Bull. Soc. bot. Fr. XI, 1864, 284, og 1865, XII, S. 164. 

 Warming, Nogle Bemærkninger om Forgreningsforholdene hos Scopolia alropoides og andre Solaneer, Bol. 



Tidsskr. III Bd., 1868. 

 Kraus, Sitzungsber. phjs.- medie. Societal z. Erlangen, 1870, se Botan. Ztg., 1871, S. 120. 



Af de mange vidtalte Meninger om Forgreningens Natur er den almindeligste og 

 den, til hvilken ogsaa jeg maa slutte mig (jvfr. Botanisk Tidsskrift, III Bd.), følgende: 



1. De «parrede» Blade ere ikke fremkomne ved en "dédoublement" af et Blad, men 

 tilhøre hver sin forskjellige Axe. 



2. Axerne i den florale Region af Planterne danne Syrapodier. Hver Axe i Kjæden har 

 i Regelen to Forblade og en Blomst (eller Blomsterstand). 



3. Blomsterstandene eller Blomsterne ere altid endestillede; naar de synes stillede uden 

 Støtteblade paa Siden af en Axe og uden at have noget Blad lige over for sig paa 

 den modsatte Side af Stænglen, er dette Stillingsforliold frembragt ved en Sideaxes 

 Magtran i Forbindelse med Forskydninger. 



Foruden Payer, Kraus og mig synes Ingen at have undersøgt de tidligste Ud- 

 viklingstrin; Kraus angiver bestemt Forekomst af "Utvetydig Dichotomi» i Blomsterstandene 

 af Eyoscyamus, o. fl., ligesom vi naturligvis ogsaa finde denne Antagelse hos C lo s. 



Jeg har undersøgt Slægterne: Solanum [nigrum og Dulcamara), Datura (flere Arter), 

 Eyoscyamus {niger og pusillus), Scopolia [airopoides), Anisodus {luridus), Petunia (violacea), 

 Lycopersicum [esculentum og racemiforme Lge.), Phjsalis o. fl. 



Mine Resultater ere følgende. 



Skuddene, af hvilke Sympodierne sammensættes, have i de fleste Tilfælde to For- 

 blade, der almindeligst ere Løvblade; de ere paa mine Figurer betegnede vi og n eller /^ 

 og f-; efter dem følge Blomstens forskjellige Blade under Fortsættelse af den paabe- 

 gyndte Spiral. 



Stillingen af disse Dele i Forbold til Moderaxen og Støttebludene ere for godt 

 bekjendte til, at jeg her skal gaa nærmere ind derpaa; man vil unde den tydeligt frem- 

 stillet i Fig. 28 og 29, VII, (af Petunia) og i hosstaaende Diagram. 



