101 



\^ 



rette Snit gjennem Lele Svikkelen i dens Indrulningsplaa eller gjøre Tversnit af den, men "\^ 

 det Snit, der alene kan vise noget, skal for det første lægges skævt over det Plan, i hvilket 

 Svikkelen kan tænkes nedlagt, naar den rulles ud, og for det andet efter et, af Indrulnin- 

 gens Styrke afhængigt, hældende Plan. 



Hvad jeg har af histologiske undersøgelser, er følgende. 



Ved lodrette Snit gjennem Svikkelspidsen, parallele med det Plan, i hvilket den er 

 indrullet («Indrulningsplanet»), eller i hvilken som helst anden Retning, ser man altid 2—3 

 skarpt adskilte Periblemlag kappeformigt løbe hen over alle Knopper og Stængelspidser. 

 Snittet af Borrago officinalis Fig. 14 falder næsten sammen med det nys beskrevne «Nor- 

 malsnit" lodret gjennem Midten af de to Kløvningsknopper (I og II) og det tilhørende Dæk- 

 blad («'); man vil se 3 — 4 Periblemlag dække Knopperne (men afbrydes ved Bladet, fordi 

 dette som sædvanligt anlægges i de yderste Periblemlag); Pleromrækkerne ere tydelige og 

 deres Initialgrupper skarpt udprægede; de to Vækstpunkters Beliggenhed er altsaa nøje be- 

 stemt. Tydeligt var det derimod ikke og kunde det heller ikke være paa Grund af Sviklens 

 Indrulning og Pleromets dermed følgende Krumning, om der, ligesom hos Eydrocharis,' 

 Vallisneria og Vitis undes Pleromrækker, der styre lige mod Bugten mellem I og II, hvor 

 man jo maatte antage det gamle Vækstpunkts Beliggenhed. Hvad der derimod meget tyde- 

 ligt saaes paa denne Figur saa vel som paa alle lignende Snit, var det, at der i Dalen 

 mellem de to Søster- Vækstpunkter, i den gamle Knops M id ti in ie, fandtes flere Peri- 

 blemrækker (Tverrækker af Celler) (?«) end til Siderne derfor — det samme Forhold altsaa, 

 som vi have fundet andre Steder, hvor Vækstpunktkløvning forekommer (Asclepias, Ampeli- 

 deerne, Eydrocharis, Vallisneria og Eyoscyamus (Fig. 7 — 8, VIII). 



I den Omstændighed, at disse Cellelag uddanne sig i Midtlinien af den Knop, 

 der kløves, maa jeg se et Tegn paa, at det er en ægte Kløvning, der finder Sted; thi 

 disse Cellerækker betegne efter min Opfattelse nærmest, at Længdevæksten paa dette Sted 

 er hørt op, at der dér er et «dødt» Punkt mellem to nye Centra for en livlig Vækst. 



Jeg tror, at det saaledes saavel ved de ydre Former af Knopperne som ved den 

 histologiske Bygning er bevist saa godt, som det er muligt, at Kløvning af Vækstpunktet 

 virkelig forekommer efter den af mig i 1ste Afsnit givne Begrebsbestemmelse. Med mine 

 Resultater stemme Kraus's fuldkomment overens: «unzweideutige Dichotomie findet 

 bei den beblätterten Wickeln statte. 



Hvad Bladdannelsen angaar, skal jeg endnu bemærke følgende. Paa de vegetative Skud 

 hos Solaneerne opstod Støttebladet før Knoppen i dets Aksel (se t. Ex. Fig. 16, 17, 24, VII); 

 hvor denne «Akselknop» derimod er en Klovningsknop, opstaar det sikkert i meget faa 

 Tilfælde før, i mange vistnok omtrent samtidigt med, at Kløvningen begynder, og i andre, 

 maaske de fleste, en Smule efter at Knoppen, der vil kløve sig, har begyndt at brede sig 



