112 



Periblemlag, hvis Celler saaledes gjentagne Gange ere delte laügenlialt, al lage lil i Slørrelse 

 d. e. blive lil Kimsæk, se. Nøje al angive, om det er en Celle af en bestemt Række, 

 t. Ex. den midterste, formaar jeg ikke, da de lil højre for og oven for Kimsækken liggende 

 Celler vare noget utydelige. 



Endelig haves i Fig. 20 et endnu videre udviklet Stadium, hvoraf del vil sees, at 

 Kimsækken (hvis allernærmeste Omgivelser ikke vare ret tydelige) er kommen til at ligge 

 langt dybere nede i Kjærnen; Grunden hertil er de fortsatte tangentiale Delinger (og 

 radiale) af hine fra 1ste Periblemlag nedstammende Celler. Om del derved just er de 

 inderste af de to allerførste Døtlreceller, s, der alene dele sig, saaledes som jeg har an- 

 tydet paa Figuren, eller om Celledelinger ogsaa optræde i de yderste, vover jeg ikke at af- 

 gjøre. Men Resultatet er tydeligt: over Kimsækken er der opbyggel en tyk Kappe af Celler, 

 der ere slraaleformigt ordnede om den som Centrum (se ogsaa Fig. 21), og alle nedstamme 

 fra Isle Periblemlag. Senere synes en stor Del af disse Celler al resorberes under Kim- 

 sækkens Vækst, og tillige ophører tildels Rygningens Regelmæssighed derved, at der ogsaa 

 indtræder talrige tangentiale Celledelinger i Dermalogenet (Fig. 22, X), til hvilke der allerede 

 paa et Sled i Fig. 20 er gjort Regyndelsen. 



Del var Æggekjærnens Skjæbne, som vi her forfulgte. Ægge h inderne opstaa, 

 hvad allerede Schmilz har iagttaget for en Del Ægs Vedkommende, fortrinsvis af Derma- 

 logenet. I Fig. 16, X, er Regyndelsen lil den nedre Æggehinde gjort ved ii i Form af en 

 Dermalogen-Tangenlialdeling, dog at der ogsaa inden for i Isle Periblemlag bemærkes tan- 

 gentiale og radiale Celledelinger. I Fig. 17 — 20, X, sees Æggehinderne videre udviklede; 

 foruden nye tangentiale og radiale Celledelinger i 1ste Periblemlag sees ogsaa nye Derma- 

 logendelinger, ved hvilke den ydre Æggehinde er vokset i Størrelse, og i Fig. 19 saavel som 

 i Fig. 20 sees Hinden i sin Rand allerede væsenlig at beslaa alene af to Dermatogenlag. 

 Yderhinden kommer altsaa til Syne før Inderhinden, til hvilken der i Fig. 17 — 18 netop sees de 

 første Spor; del er her fortrinsvis Strækning af Dermatogenels Celler i radial Retning, der har 

 fremkaldt den lille Valk, som sees ved is. Senere vokser Inderhinden ogsaa ved tangentiale 

 og radiale Celledelinger i Dermalogenet (Fig. 19 — 20), mindre, som del synes, tillige i dybere 

 Lag. Æggehinderne beslaa saaledes næsten udelukkende af Celler, der stamme fra Derma- 

 logenet, og de mangle derfor ogsaa som voksne {i — i, Fig. 22) den Regelmæssighed i 

 Rygning, der er karakteristisk for Rladene. 



Til denne Undersøgelse over Æggets Udvikling hos Euphorbia vil jeg knytte nogle 

 Betragtninger over Æggenes Udvikling hos andre Planter, som paa naturlig Maade kunne 

 slutte sig til de her publicerede Undersøgelser over Knopdannelsen overhovedet. 



Chrysosplenium alternifolium. I Fig. 25 — 26, X, er fremstillet to Trin af Æggets 

 Udviklingshistorie. Det dannes (Fig. 25) som hos Euphorbia i 2del Periblemlag ved tangen- 



