113 



tiale Celledelinger af en lille Gruppe Celler. Kimsækken, se, er en Celle, der ender de 

 midterste Rækker i Kjærnen, og som paa samme Maade som hos hin har et tangentialt 

 delt Iste Periblemlag over sig, der dog ikke er saa mægtigt udviklet som hist. Endelig 

 sees Æggehinderne dannede alene af Dermatogenet, idet dettes indre Grænselinie skarpt 

 kan forfølges paa sin Vej og i alt Fald kun paa venstre Side kan røbe, at der existerer en 

 betydeligt fremragende Valk uden for den, ved, at den der bøjer sig lidt ud ad. 



Myogalum nutans (Fig. 31, X) slemmer med Hensyn til Æggets Bygning i alt Væ- 

 senligt med de foregaaende to. 1ste Periblemlag deles tangentialt omkring Kimsækken, 

 men endnu mindre kraftigt end hos Chrysosplenium , og ved Dannelsen af Æggehinden 

 spiller Dermatogenet den vigtigste Rolle. 



Zannichellia macrostemon (Fig. 8 — 10, XI) stemmer ligeledes med de foregaaende 

 saavel i Æggehindernes Bygning, som i Kimsækkens Oprindelse og 1ste Periblemlags 

 Deling omkring den. Dog kjender jeg ikke de første Trin i Udviklingen. 



Scrophularia nodosa (Fig. 27 — 30, X) afviger derimod fra dem i væsenlige Punkter. 

 Det er ganske vist Celledelinger neden for 1ste Periblemlag, der fremkalde den første lille 

 Vorte, som er Æggets Kjerne (Fig. 27), men det er den Celle i første Periblemlag, der 

 bliver den øverste, som danner Kimsækken, se. Denne er oprindelig virkelig beliggende i 

 Æggets Midtlinie, og den laterale Stilling, som den senere har i det stærkt krummede Æg 

 (Fig. 30), beror paa et ensidigt Vækstforhold af Kjærnen. Æggehinderne skylde ogsaa her 

 Dermatogendelinger deres Oprindelse {i, Fig. 30). 



Euphorbias Æg stemme saaledes i de væsenlige Træk med disse og de faa andre 

 Æg, som jeg har undersøgt, men danne dog et extremt Led ved den Mægtighed, som den 

 fra 1ste Periblemlag nedstammende Cellekappe opnaar. 



Hvorvidt disse Æg alle ere at betragte som Kaulomer, ligesom Euphorbias, er et 

 andet Spørgsmaal, som det ikke allevegne vil være let at afgjøre. Kunde man ubetinget 

 stole paa, at ethvert Organ, der anlægges i de dybere Periblemlag er et Kaulora, var det 

 lettere at fælde en Dom; men det tør man ganske afgjort ikke. Der er ogsaa Æg, som 

 opstaa i 1ste Periblemlag, og som jeg desuagtet maa betragte som Knopper, ikke som 

 Rlade. Man betragte t. Ex. Udviklingen af Ægget hos Ranunculus acris (Flg. 5—7, XI) og 

 sammenligne den med Knopdannelsen i Hunraklen af Salix nigricans eller i Åmorphas 

 Blomsterstand, eller med de ogsaa paa Tavle XI afbildede Epiblastemer af Seduni, Fig. 1 — 4, 

 og man vil se en paafaldende Overensstemmelse. Fig. 5 viser os den øverste Del af en 

 ung Ranunkelblomst; der sees for neden enkelte Støvdragere, st, og for oven Frugtblade 

 med deres Æg. Det fremgaar tydeligt af Fig. 6, at det er Celledelinger i Iste Periblemlag, 

 der fortrinsvis lægge Grunden til Ægget, og der er en saa fuldstændig Lighed mellem denne 

 Figur og de citerede (t. Ex. Fig. 4, XI, af Sedum), at man ikke kan andet end betragte 

 Ægget som Fruglbladets Akselknop. 



Vidensk. Selsb. Skr., 5 Række, nalurvidensk. og mnlbem. AM. 10 Bd. r. 15 



