117 



sig tangentiale). Tillige viser dette Billede, at der i de yderst liggende, ikke skraverede, 

 Døtreceiler er fremtraadt nye tangentiale Delingsvægge (mærkede med Tallet 2|, medens de 

 skraverede endnu ere iidelle. Det Samme viser Forsiden af den i Fig. "Jl afbildede Støv- 

 drager, hvor der i de paa Fløjene liggende Celler endnu kun flndes en Deling, medens der 

 i de midterste i Rækken findes to, af hvilke den sidste er optraadt uden for den første-). 



Paa Rygsiden (den højre Side) af denne Støvdrager og paa Fig. 23 (der er en Del 

 af et Tversnit) er udviklingen derimod et Skridt videre. For del første have de skraverede 

 Celler, som ere Støvets Urmoderceller (og som snart vise, at de have en anden 

 Natur og Bestemmelse end de omgivende Celler, ved deres protoplasrnarige Indhold, ved 

 deres Cellevægges stærke Opsvulmning i Kah og stærkere Lysbrydning o. s.v.), delt sig ved 

 tangentiale Vægge, der dog ikke ligge fuldt saa regelmæssigt, som de andre tangentiale 

 Cellevægge, der fremtræde, saa at de danne en sluttet Række. Gaar man ud fra I, der er 

 udelt, vil man straks i den første Celle oven for træffe den først fremtraadle Delingsvæg, 

 1, og man vil se, at den deler Cellen i to omtrent lige Dele, at i Fortsættelsen af den 

 ligge de andre med 1 betegnede Delingsvægge, der netop gjøre Skillevæg mellem Støvels Ur- 

 moderceller og de uden for liggende, og at disse Vægge alle tillige gaa tvers over Midten 

 af de oprindelige Periblemceller; i disse Forhold har man Beviset for, at Iste Delingsvæg 

 virkelig lægger Grunden til Adskillelsen mellem Pollencellerne og den udenfor dem liggende 

 Del af Væggen. 



For det andet har Væggen taget til i Tykkelse derved, at der uden for de i Fig. 22 

 med 2 mærkede Vægge er optraadt nye tangentiale Vægge, 3. At disse opstaa udenfor 2, 

 altsaa centrifugalt, derfor give den højre Side af Længdesnittet Fig.2l og Tversnittet Fig. 23 

 el klart Bevis. Paa samme Maade opstaar oftest endnu en 4de Væg uden for den 3die 

 (Fig. 20), men hermed er Væggen grundlagt; for Eftertiden rives der for en Del kun ned 

 af det saaledes opførte. 



Da alle tangentiale Delingsvægge af samme Orden ordne sig saaledes, al de ligge 

 i Fortsættelse af hverandre, danne de ved dem opslaaede nye Celler regelmæssige Lag; 

 derfor turde det Navn sekundære Periblemlag ikke være upassende. 



Resultatet er altsaa det, at der i 1ste Periblemlag er opstaaet omtrent 6 saadanne sekun- 

 dære Periblemlag. At de have denne Oprindelse fremgaar foruden af den egenlige Udviklings- 

 hislorie ogsaa af den Omstændighed, som kan sees paa en selv nogenlunde vidt udviklet 

 Støvknap, at Cellerne under Epidermis ligge i tydelige Rækker, hvorfor Ugesom Straaler tyde- 



') Det var altsaa en fejlagtig Antagelse, som Nageli bragte ind i Videnskaben 1842, og som siden er 

 gaaet fra den ene Lærebog til den anden, at det er fire enkelte lodrette Cellerækker, der ere Støvets 

 Urmoderceller; Ihi hvad vi se her hos Euphorbia gjenflndes paa samme Maade hos en Mængde, 

 hvis ikke alle, andre Stovdragere, hvad jeg nærmere havde omtalt og afbildet i min oprindelige til 

 Videnskabernes Selskab indsendte Afhandling. 



^) Ogsaa radiale lodrette og horizontale Vægge optræde; se Fig. 20 og 21. 



