119 



ligt delte, som jeg har antaget, al de tvertimod ere svikkelformigl forgrenede. Jeg har Ikke 

 i mine her publicerede Undersogelser henvendt min Opmærksomhed særligt paa dette Punkt, 

 og jeg har heller ikke, siden Oieronymus's Afhandling publiceredes (Marts iMaani'd i dette 

 Aar), anset dette Punkt for at være af en saadan Betydning, at jeg har villet afbryde andre 

 undersøgelser for at foretage nye Studier af det. Jeg skal her kun bemærke, at jeg ikke 

 uden videre kan tro paa den Regelmæssighed, som han mener at have opdaget. 



Kopskællene opstaa som de almindeligste Trichomer i Dermatogenet, thi de i 

 Fig. 2 — 3, X, aftegnede smaa Fremragninger maa jeg antage for Begyndelsen til Kopskæl. 

 Ogsaa under deres senere Vækst vise de Trichomnaturen i den større Uregelmæssighed, 

 som hersker i deres Bygning (Flg. 1, 4, 5, X). Karstrænge mangle ganske, hvad Tversnittet 

 af et af dem, Fig. 5, X, tydeligt viser. Jeg har allerede i min Disputats omtalt, at de ogsaa 

 ere befæstede paa Kopdækkets Grund; dette sees tydeligt af Fig. 23 — 24, X, hvor sq be- 

 tegner Skællene. Den første Figur gjengiver et Snit tæt over Koppens Bund, saa at de 

 nederste Dele af Støvdragerne og Hunblomsten sees; den anden et Snit højere oppe, 

 hvor disse Dele ere faldne ud, og kun Kopskællene sees endnu, befæstede paa Kop- 

 dækkets Sider.* 



Med disse histologiske Undersøgelser tror jeg tilstrækkeligt at have suppleret min 

 tidligere givne Fremstilling af jEwp/iorAia-Koppens Udvikling. Vi ville nu forsøge at klare 

 Spørgsmaalet om Koppens og dens enkelte Deles morfologiske Natur. — 



Hvad skulle vi nu efter alt det Foreliggende antage Koppen for at være? En Blomst 

 eller en Blomsterstand? Det pjælder om at vise, om der er mere end et Axesystem i Kop- 

 pen; men kan dette bevises? Hvad er nemlig Forskjellen mellem Kaulom og Phyllom? 

 Del eneste mulige Skjelnemærke er del, der henles fra deres Udviklingsmaade og Stillings- 

 maade i Forhold til hinanden, saaledes som Hanslein og Sachs ogsaa opfatte For- 

 holdet'). Kaulomet er det Centrale og Forbindende, Phyllomet er det Laterale, som er 

 fæstet til Kaulomet. Ganske vist har Kaulomet i Regelen ubegrænset Længdevækst, medens 

 Phyllomets lidlig standser; men der gives Phyllomer, som vokse uafbrudt i deres Spidse, 

 og der gives Kaulomer, hvis Længdevækst hurtigt standser. Ganske vist opstaar Kaulomet 

 i de dybere Periblemlag og sætler vel ogsaa Pleromet i Arbejde, medens Bladet opstaar i 

 mere yderligt liggende Periblemlag; ganske vist udpræges der tidhgtPleromrækker i Knoppen, 

 medens Bladet anlægger Prokambium; ganske vist er Stillingen af Karstrængene forskjellig 

 o. s. V. , men alle disse Forhold have dog ingen absolut Betydning, om de end alle maa 



Se Hanstein, «Die Scheitelzellgruppe » og «EiUwickelung des Keimes der Mono- und Dikotylcni 

 og Sactis, Lelirbucli, 1870, S. 134. 



