127 



en stor Cellemasse over Kronbladet, der er de parvist stillede Støvdrageres fælles Moder. 

 Altsaa samme Mangel paa Lighed. 



Hos Malvaceerne (Payer, Tab. 6 — 8) er Ligheden derimod større, for saa vidt som 

 de enkelte Støvblade i den sammensatte Støvdrager, i alt Fald ofte, synes at staa i en Zig- 

 zagrække (t. Ex. Fig. 3, Tab. 6, Fig. 7, Tab. 7), og for saa vidt som de fem Zigzagrækker 

 atter synes at svare til hinanden paa samme Maade som Hanblomstgrupperne i en Kop. 

 Om deres Stilling staar i Forhold til Spiralen i Blomsterne, kan ikke sees af Figurerne. 

 Men der er dog atter her den Forskjel, at der synes at anlægges en stor Cellemasse 

 (t. Ex. Fig. 1, Tab. 6), der ikke saaledes som hos Euphorbia umiddelbart og saa at sige helt 

 og holdent udvikler sig videre til den første Støvdrager, men som er alles fælles Moder. 



Forøvrigt maa jeg dog ogsaa gjøre opmærksom paa, at Hofmeister (AUgem. 

 Morph. S. 505) udtaler sig mod Payers Opfattelse af Stillingsforholdene hos Malvaceerne, 

 idet han mener, at Støvdragerne alternere med Kronbladene. Derved vil nemlig, i alt Fald 

 paa de fleste af Payers Billeder, den tilsyneladende Zigzagordning af Støvdragerne i 

 hver Gruppe ophæves, og Smaabladene ville som ellers komme til at staa lige over for 

 hverandre. 



Med Mesemhryanthemum, Dilleniaeeerne, Cajophora o. s. v. synes det efter Payers 

 Tegninger at forholde sig paa samme Maade: der anlægges en stor Cellemasse for hver 

 Støvdragergruppe og denne frembringer de enkelte Slovdragere ganske som et sammensat 

 monopodialt forgrenet Blad sine Smaablade. 



Jeg finder saaledes meget liden Overensstemmelse mellem de af Hieronymus 

 nævnte Plantefamiliers sammensatte Støvdragere og Euphorbias «Stovdrager-Grupper». 



Det er imidlertid hellerikke Hierouymus's oprigtige Mening, &l Euphorbias «sam- 

 mensatte Støvdragere» ganske skulde ligne dem hos Hypericineerne etc.; han kan nemlig 

 ikke nægte, at de, hvis de ere Blade, maa være svikkellormigt forgrenede Blade, medens 

 hines Støvblade ere Monopodier. Han siger saaledes (Botan. Ztg. 1872, S. 203 — 4): «Da 

 sich bei Amorphophallus bulbosus u.a. (vergl. Sachs's Lehrb., p. 160) verzweigte Blätter 

 finden, deren Seitenverzweigungen nach Art einer Schraubel sich sympodial entwickeln, 

 so wird man, zumal es feststeht, dass wenigstens der grössere Theil des Bildungsgewebes 

 jedes folgenden Antherentriigers bei Euphorbia aus der Basis des vorhergegangenen genom- 

 men wird, die Gruppe von Antherenträgern als eine Blattwickelbildung auffassen 

 können». 



Det er aldeles upassende, at give disse Bladforgreninger Navn af «Schraubel», hvad 

 Sachs og efter ham Hieronymus gjøre; skulde de kaldes noget, maatte det være «Si- 

 chel», «Drepanum» (Buchenau). Men hverken «Sichel» eller «Schraubel» kan anvendes som 

 Benævnelse for Forgreningen i Euphorbias Støvdragergrupper, og jeg vover at tro, at der 

 næppe kjendes noget virkeligt Blad, hvis Forgreningsmaade modsvarer den, som forefindes 



