133 



Det er muligt, at Euphorbia i visse Puni^ttr nærmer sig sine fjernere Slægtninge, 

 Hijpericineerne o. s. v., meget mere end sine nærmeste, 'det er muligt, at den fjerner sig 

 fra disse netop i et Kapitalpunkt, i det at have særkjønnede Blomster, men det er i højeste 

 Grad usandsynligt. 



Det er navnlig i allerhøjeste Grad usandsynligt, at Euphorbias Lighed med Antho- 

 stema og Calycopeplus skulde være en simpel Analogilighed, ikke en Homologi, selv om 

 der kan paavises smaa Uoverensstemmelser i L'dviklingen. Hieronymus's Betænkeligheder 

 synes mig at have ringe Vægt over for de Udtalelser, som foreligge fra den Mand, der har 

 ofret en halv Snes Aar af sit Liv paa Studiet af Euphorbiaceerne^). 



Det er altsaa muligt, at Koppen er en Blomst, men der er mange Gange 

 større Sandsynlighed for og mange flere Analogier, der tale for, at den er en Blomster- 

 stand. Summen af Analogierne maa kunne betragtes som Bevis nok. Hvad enten vi se 

 hen til selve Udviklingshistorien eller til Stillingsforlioldene af Delene eller til deres indre 

 Bygning eller til de teratologiske Tilfælde eller endelig til den komparative Morfologis Re- 

 sultater, — finde vi langt flere Grunde, der tale for, at Koppen er en Blomsterstand, end 

 for, at den er en enkelt Blomst, og tilsammentaget saa mange, at vi trøstig kunne sige: 

 den er en Blomsterstand. 



Endnu et Spørgsmaal fores vi paa en naturlig Maade til her at diskutere. 



Selv om vi nemlig gaa ud fra det, at hint første saavel som alle senere Støv- 

 drageranlæg ere unge Kauloraer, er det dermed endnu ikke afgjort, at Støvdannelsen er 

 betroet til disse; der var jo en Mulighed for, at den først af Koeper udtalte, senere af 

 Sachs-) og Celakowsky tiltraadte Anskuelse var rigtig, at vi i Støvsækkene have rudi- 

 mentære Blade, at vi i den hele Støvknap maa tænke os en af Naturen udmærket godt 

 skjult Sammenvoksning af saadanne Støvblade ^). Vi have nys undersøgt Maaden, paa hvilken 

 Støvsækkene dannes, og vi saa da, at hvad der bragte dem til at hæve sig frem over det 

 oprindelige Støvdrageranlæg, var en ejendommelig Celleformering i 1ste l'eriblemlag; thi de 

 inden for liggende Cellevæv tage' lidet eller intet til i Volumen. Skulle vi nu heri se en 

 ægte I'hyllomdannelse, saa at vi maa indrømme, al Støvkornene opstaa som næsten alle 

 andre Steder i Planteriget i Blade, og har Hieronymus Ret i at betegne Læren om de 

 axile Støvdragere som «eine Erfindung»? 



Müller, Flora 1872, Nr.5: «Zietit man noch das zwischen beiden die MiUe haltende neuhollàndische 



Genus Calycopepbis in Betracht, so geht daraus, ohne dass ich hier die Sache noch weiter ausführe, 



geradezu die Nothw endigkeit hervor, die articulirten Stamina der llyathieu für mouandrische, 



durch Unterdrückung des Kelches nackte Blüthen zu halten». 



Lehrb. 1870, S. 402. 



Steens trup pegede som Opponent ved min Disputats hen paa det samme. 



