142 



riij'llomerne anlægges i alle Tilfælde i de yderste Periblemlag. Naar llan- 

 stein') anfører, at de opstaa i 2det — 4de Periblemlag, da er dette vel rigligt, men jeg 

 tror dog at kunne sige ikke blot, at det er en Undtagelse, naar 1ste Periblemlag ikke, med 

 tangentiale og andre Slags Celledelinger, tager Del i Dannelsen af navnlig de florale Blade, 

 som jeg mest har beskjæfliget mig med, men endog, at det ved disse fortrinsvis og i visse 

 Tilfælde alene er dette Periblemlag, der er virksomt. Det sidste er navnlig Tilfældet med 

 de svagere udviklede Blade, saasom Dækbladene i forskjellige Blomsterstande af t. Ex. 

 Antliemis og andre Compositæ, Sisymbrium, Graminaceæ, CliæropInjUum, Anthriscus silve- 

 stris og andre Skærmplanter, Vallisneria, Hydrocliaris, Euphorbia, o. fl. 



Dermatogenet deltager paa en væsenlig Maade i Dannelsen af en Del navnlig flo- 

 rale Blade. Efter mine egne undersøgelser saaledes i Spatha af Vallisnerias Blomsterstand, 

 i Græssernes Ligula, ved Anlæggelsen af Dækblade i Græsblomsterstandene og (i alt Fald 

 undertiden) hos Rhetim compactum, i Kronen af Compositæ, i Kron- og Bægerblade hos 

 Acacia armafa, i Dækblade og Kronblade af Plantayo major, i Dækbladene af Gladiolus 

 communis. Forblade og Dækblade hos Zannichellia. 



Fremdeles ifølge Hieronymus hos Brizula-), ifølge Caspary hos Elodea, og 

 det vil sikkert vise sig mange andre Steder i Dækblade, Blomsterdækblade, Akselblade, 

 tynde Forblade hos Monokotyledoner, at Bladet for sin allerstørste Del er dannet af 

 Epidermis. 



Endelig bor ogsaa Æggehinderne paa en Mængde Planter nævnes her, saasom hos 

 Euphorbia, Chrysosj>lenium alternifolium , Scrophidaria nodosa, Myogalum nutans, Zanni- 

 chellia macrostemon, der alle er nærmere betragtede oven for. Se herom ogsaa Schmitz'"") 

 og Sachs ""I. — 



Bladenes Voksemaade har jeg ikke nærmere undersøgt; dog synes de altid som unge 

 at vokse især i Spidsen og Randen, og paa radiale Længdesnit gjennem dem vil man oftest 

 se et Mesophyl dannet i Spidsen (under Dermatogenet eller et kontinuerligt Periblemlag) af 

 en eller to Celler eller Cellerækker, der ned ad til formeres ved fortsat Spaltning. 



Forgreningen hos de fleste Blade er ægte Sideforgrening. Kløvning forekommer i 

 Støvdragerne af Ricinus (Se neden for, S. 146). 



oft aber auch dcutlicli Liilbill- oder knospenaiUg entwickelten Höcker dem sie angeliören. Wenn bei 

 dichter Driingiing die Mehrzahl der Knüspchen eines Internodlunis in dieser Weise Laubblätter ent- 

 wickeln, so wird das ganze Internodium wie mit einem dichten grünen Rasen überzogen, der, viel- 

 leicht einzelne wenige Sprösschen abgerechnet, eine weitere Entwickelung nicht erhält». 

 Scheitelzellgruppe, .S. 120. 

 Botan. Ztg., 1872, S. 30(j. 

 üotan. Ztg., 1870, S. 37— 40. 

 Lehrb., 1870, S. 471 S. 



