145 



Om der ogsaa i den vegetative Region forekommer Tilfælde, i hvilke Knopperne 

 anlægges straks efter deres Støtteblade eller endog før dem, ved jeg ikke; men det fore- 

 kommer mig dog rimeligt, at de af Schacht undersøgte Rhizomer hos Corallorhiza og 

 Epipogum^) kunne byde os Exempter herpaa. 



Det Spørgsraaal træder da frem, om alle de Knopper, som ere de øverste Nydan- 

 nelser paa Axen og virkelig ere dannede paa Stængelspidsen selv, skulle betragtes som 

 opstaaede ved Deling af Vækstpunktet, eller med andre Ord, om de Celler, der maa regnes 

 med til den Hansleinske Topcellegruppe-), tage Del i Knopdannelsen, og hvorledes den Del- 

 tagelse fra deres Side da er: om Delingen af Vækstpunktet sker lige gjennem dets Midte, 

 eller Delingsplanet falder mere eller mindre excentrisk. 



I langt det største Antal Tilfælde anlægges disse Knopper, skjondt paa Stængel- 

 spidsen, dog neden for og i alt Fald uden for Vækstpunktets (Topcellegruppens) Celler. 

 Exempler herpaa byde mange Cruciferæ, Graminaceæ , Compositæ, Papilionaceæ, Grossu- 

 lariaceæ, Polijgonaceæ , Ampélopsis (ved Slyngtraadens Dannelse), Bryonia, Cyclanthera (i 

 flere Tilfælde), Solaneerne i den almindelige Forgrening af de vegetative Stængler, Saxifraga 

 crassifolia og Solaneer ved Dannelsen af Knopperne i de nøgne Svikler, o. s.v. Navnlig træder 

 det tydeligt frem i de Tilfælde, i hvilke Stængelspidsen er høj kegleformet eller meget bred, 

 at Knopperne, som opstaa paa dens Grund, ligge langt fjernede fra Topcellegruppen. 



Denne Knopdannelse er aabenbart en ren Sideforgrening, der alene er forskjellig 

 fra den først omtalte, ved hvilken der altid fandtes mindst et Riad oven for den yngste 

 Knop, deri, at Knoppen træder hurtigere frem efter sit Stølteblad end hist eller endog helt 

 mangler Støtteblad; men at dette er et aldeles uvæsenligt Forhold, fremgaar noksom af den 

 gradvise Overgang fra det ene Forhold til det andet, som vi have iagttaget mange Steder, 

 og den brogede Blanding, hvori disse forskjellige Forhold optræde mellem hverandre inden 

 for samme Familie og Slægt, ja Art og Individ (man erindre t. Ex. Graminaceæ, Cruciferæ, 

 Compositæ). Det kan alene betragtes som et Fænomen, der staar i Forbindelse med Plan- 

 tens Metamorfose, idet Tidsforskjellen mellem Knoppens og Bladets Fremkomst bliver desto 

 ringere, jo nærmere vi komme den florale Region. 



I et langt ringere Antal Tilfælde anlægges Knopperne saa nær op mod Toppen af 

 Slængelspidsen, at Vækstpunktets periferiske Celler tage Del i deres Dannelse; Vækst- 

 punktet deles altsaa; den ene større Del af dets Celler arbejder, som før, videre paa 

 Hovedaxens Forlængelse, den anden mindre Del hjælper de andre uden for Vækstpunktet 

 beliggende Celler med Dannelsen af det nye Kaulom. Denne «Deling af Vækstpunktet» 



') Se oven for, S. 23. 



'] Se oven for, S. 143, og Indledningen S. S— 9, livor jeg har anfmt de ('.runde, der tale for at kalde 

 Topcellegruppen for. Vækstpunktet. 



Videnslt. Selak. Sk., 5 Ræhhe, nalurviilenah. og malhem. ATJ 10 B. I. 19 



