150 



Men for det andet er der, som jeg nu altsaa har vist, ingen saa væsenlig Forskjel, 

 som Kaufmann antager, mellem For^îrening ved Vækstpunktkløvning og Sideforgrening, 

 saaledes som disse to Forgreningsmaader optræde hos de hojere Planter. Jeg kan af den 

 Grund heller ikke se nogen Nødvendighed for at forlade den først af De CandoUe') 

 givne, senere af alle andre Morfologer (Braun, Schimper etc.) tiltraadte Forklaringsmaade 

 af Sviklens Oprindelse og Forhold til den rene Kvast, og anse en dichotomisk anlagt 

 Svikkel for saa væsenlig forskjellig fra en monopodial anlagt, at den maa betragtes som 

 «en selvstændig Form» af Blomsterstand. — 



En Betragtning af Klovningsknoppernes senere uddannelse vil imidlertid kaste 

 yderligere Lys over Sviklens og i det Hele Kløvningens Natur. 



Jeg har allerede i Indledningen fremhævet, at Spørgsmaalet om, hvorvidt Kløvning 

 i givne Tilfælde foreflndes eller ikke, er afgjort, saa snart Knoppernes Anlægs m aade er 

 kjendt, og at det maa betragtes som en uvæsenlig Omstændighed, hvorledes disse Anlæg 

 senere udvikles. Det har dog sin store Interesse at se, hvorledes de ved Kløvningen 

 dannede Knopper senere forholde sig, fordi der derigjennem kastes yderligere Lys over 

 Klovningens Natur, saaledes som den fremtræder hos de højere Planter. 



1 intet af de af mig iagttagne Tilfælde af Vækstpunktkløvning (Dichotomi) ved 

 Kaulomer optræde de to { — flere) Kløvningsknopper som Spejlbilleder af hinanden. Selv 

 hos Vitis vulpina, hvor de to, ved Slyngtraadens første Kløvning anlagte. Knopper, uddannes 

 ens, nemlig begge til Slyngtraade, ere de dog ikke fuldkommen overensstemmende, fordi 

 den ene er støttet af et Blad, den anden derimod ikke. Æggene i Euphorbias Uunblomst 

 dannes ganske bestemt ved Celledelinger i Topcellegruppens Celler, og maaske nærmest 

 ved lige Deling af dem; hvis man med mig vil antage dem for at være Kaulomer, have vi 

 dog her en næsten ren Tricholoml med fuldkommen ens udvikling af Knopperne. Derimod 

 er det ubetinget en ren Kløvning med lige Uddannelse af de anlagte Grene, som flnder 

 Sted hos Støvdragerne af Ricinus. 



I de færreste Tilfælde uddannes Kløvningsknopperne til at forrette samme Arbejde; 

 hos nogle udvikles den ene Knop til Blomst eller Blomstersterstand og den anden til en 

 vegetativ Gren, der gjentager Moderaxens Forgrening (saaledes i Sviklerne hos Selanacece, 

 HydropJiyllaceæ , Asperifoliæ, Cistaceæ, Asclepiadaceæ). Hos andre blive begge Knopper 

 vel til vegetative Grene, men med forskjellig Bladstilling og biologisk Betydning [Hydro- 

 cliarideerne). 



I en Række af Tilfælde, og de ere de talrigste, træder den ene Kløvningsknop op 

 som Akselknop i Forhold til den anden som Hovedaxe, og Støttebladet for hin træder umid- 



Organographie, I, S. 413 11'. 



