154 



(ïhallomgrenen), saa liave de dog nu engang hos de hojere Planter opnaaet den relative 

 Selvstændighed, som vi finde hos dem, og som vi maa respektere. — 



Forholdet mellem Stetteblad og Akselknop bor betragtes nærmere, fordi vi tildels heri maa 

 søge Forklaringen af det Fænomen, som i Opgaven formodes at kunne være en Følge af 

 Vækstpunktkløvning: nemlig de hos Solaneeme (og mange andre Planter) forekommende 

 Forskydninger. Thi at disse ikke staa i Forbindelse med Vækstpunktets Kløvning, er paa- 

 vist i den specielle Del; Kløvning forekommer nemlig absolut ikke der, hvor netop de 

 største Forskydninger finde Sted, ja selv om ulige Deling af Vækstpunktet er der ikke Tale, 

 skjøndt den Knop, ved hvilken Forskydning finder Sted, undertiden, men langt fra altid 

 (man erindre Knoppen i Akselen af 1ste Forblad hos Solaneeme), opstaar paa Stængel- 

 spidsen selv. — 



De fleste Knopper ere stillede i Akselen af Blade, og saa almindeligt er dette For- 

 hold, at man har betragtet det som det eneste normale og tænkt sig, at en udsædvanlig 

 Udviklingsmaade maatte finde Sted hos alle de Knopper, der mangle Støtteblade. Herfra 

 skrive sig t. Ex. de franske Botanikeres mange Fantasier om Vækstpunktkløvning i 

 alle dækbladløse Blomsterstande; herfra ogsaa Opgavens Spørgsmaal, der gaar i samme 

 Retning. 



En Kausalforbindelse mellem Blad og Knop lader sig endnu ikke paavise; vi vide 

 hverken, hvorfor de følges ad, eller hvorfor de stille sig paa den Maade i Forhold til 

 hinanden, som de gjøre. Men at der er en inderlig Forbindelse mellem dem, er tydeligt 

 nok. Dette aabenbarer sig hos Fanerogamerne paa to Maader: for det Første i det Mod- 

 sætnings- eller Balanceforhold, der kommer til Syne mellem dem under deres Metamor- 

 fose, for det andet i den «primære Sammenvoksning», der altid existerer mellem dem fra 

 deres Fødsel af, hvor de begge komme til Udvikling sammen. 



Det første Punkt omtaltes allerede oven for S. 144. I den vegetative Region optræde 

 Knopperne længe efter deres Blade, i disses Aksler, og Bladet er her langt betydeligere end 

 Knoppen. 1 Højblads-Regionen vipper Vægten til den modsatte Side, enten pludseligt eller 

 langsomt (som hos Sisymbrium), og Knopdannelsen er oftest fremmeligere end Bladdan- 

 nelsen (indtil der i Blomsten kommer en ny Bølge, der, lige som den første, begynder med 

 overvejende Bladdannelse, her endog med helt undertrykt Knopdannelse, og ender med 

 Knopdannelse (Æggene) med meget undertrykt Støttebladdannelse). 



Det andet Punkt bør her omtales nærmere. 



Hvad det vil sige, at en Knop er en Akselknop for et Blad, har Ingen, fore- 

 kommer det mig, udtrykt med tilstrækkelig klare og bestemte Ord. Man træffer i Regelen 

 kun saadanne mindre pointerende udtryk som, at Knopperne sidde »i Vinkelen» eller 



