156 



husene paa Dækbladene hos Lijcopodiaceerne^), have beredt Morfologerne, ville svinde, naar 

 man ser hen til den i den specielle Del paaviste Dannelse af utvivlsomme Knopper 

 helt eller dog for allerstørste Delen paa Bladenes Grund hos Amorpha, Salix nigri- 

 cans, Sedum Fabaria, og Eanunculus acris (hos den sidste af Æggene paa Frugtblad- 

 grunden), og til den omtalte normalt stedfindende Forbindelse mellem Knop og Blad. 

 Thi dette Forhold staar da kun som det ene Yderpunkt af denne Forbindelse^). 



Det andet danne de Tilfælde, i hvilke Bladene opstaa efter og paa deres saa- 

 kaldte Akselknopper. Delte synes at finde Sted i en stor Del Blomsterstande; jeg tror 

 saaledes at have bevist det navnlig for Anthémis s Vedkommende, dernæst ogsaa hos Si- 

 symbrium, Umbelliferæ, og det forekommer sikkert mange andre Steder (hos de i det 

 nærmest Følgende nævnte Planler o.a.), for hvilket det imidlertid ikke just er let at føre 

 det nødvendige Bevis. 



Selv om det imidlertid er sjældnere, at Støttebladet helt og holdent opstaar paa 

 Knopgrunden, saa ere saadanne Tilfælde dog meget hyppige, da det for sin allerstørste Del 

 opstaar der, og opstaar efter sin Akselknop, saasom i Blomsterstandene af flere Cruciferæ, 

 Graminaceæ, Papilionaceæ, Umbelliferæ, Orchidaceæ, Valerianaceæ, Asclepiadaceæ, Cucur- 

 bitaceæ og Euphorbias Kop etc. Da Knoppen her er langt kolossalere end det svagt 

 udviklede Blad, og dette tilmed for sin største Del opstaar paa Knoppen, kan det unæg- 

 telig faa Udseende af, at et paa Axen dannet Legeme «deler sig» i to nye, af hvilket det 

 ene bliver en Knop, det andet dennes Støtteblad. 



Som en saadan «Dehng» af et neutralt Epiblastem i Blad og Knop er dette Fæno- 

 men ogsaa blevet beskrevet før (hvad jeg alt har berørt i den specielle Del), medens 

 Andre have opfattet det som en «Sammenvoksning» af Bladet og Akselknoppen eller have 

 betragtet saadanne Knopper som en ganske egen Slags, «Bladpudeknopper». Man efterse 

 med Hensyn hertil t. Ex. Caruel (om Hunblomsten hos Cai-ex, Ann. des se. nat.. Ser. V, 

 Tom. 7, 1867) og Magnus (Sitzungsberichte naturforsch. Freunde zu Berlin, Jan. 1871), 

 Ko eh ne (Blüthenentwicklung bei den Compositen, S. 17 — 18)^), Wretschko (Om Cruci- 

 feræ, Sitzungsber. d.Wien. Akad., 1868, Bd. LV[II), Bohrbach [Eydrocharideen, S. 13). 



Jeg har allerede i den specielle Del bemærket, at naar den store Cellemasse, der 



Hofmeister, Vergl. Untersuch. , S. 119; Mettenius, Seitenknospen bei Fairen, S. 625; Sachs i 

 Lelirbuch etc. 



Af Sachs's Fig. 109, S. 132, i Lehrb., 1870, synes det næsten at fremgaa, at Eippivris vulgaris 

 slemmer med de nys nævnte Planter med Hensyn til Knopdannelsen. Jeg kjender ikke de yngste 

 Udviklingstrin af Frugtbladene og Æggene hos Zannichellia macrostemon ; men jeg anser det for 

 rimeligt, at Æggene her opstaa paa en Maade, der aldeles ligner den, paa hvilken de dannes hos 

 Banunculus. 



Dog maa bemærkes, at Kochne udtrykkelig siger om Callistephus chinensis, at Støttebladet «schein- 

 bar mit grösster Deutlichkeit erst aus dem zugehörigen Achselsprosse hervorwiichst». 



