160 



saavel Udviklingshislorieu i og for sig og Dannelsesmaaden af Blad og Knop tale der 

 imod, som ogsaa den Omstændighed, at der er hele Blomsterstande, hvis Sideorgaaer af 

 1ste Orden alle ere Finopper uden Stotteblade. Uvis Bladet var det egenlige Planteindivid, 

 raaatte det dog ikke saaledes helt og aldeles kunne forsvinde (ikke at tale om den helt og 

 holdent bladløse Rod). 



Omvendt kan man heller ikke tilskrive Knoppen en saa stor Betydning, al man 

 gjør den til det Væsenlige og tænker sig Bladet som et rent Appendix; thi der er jo og- 

 saa aldeles knoplose Blade (især i Blomsterne). Men Knoppen viser sig rigtignok som den 

 Del af Dobbeltorganet, der er begavet med størst Selvstændighed, efter som en Knop kan 

 dannes langt fra et Vækstpunkt, medens vi ikke kjende sikre Exempler paa, at Blade inter- 

 kaleres paa et Parti af Stængelen, der ikke mere er i den allerførste meristematiske Til- 

 .stand, eller anlægges isolerede mellem ældre vidt udviklede Blade paa Siden af en 

 Stængel. Hvor noget saadant synes at være Tilfældet, er del sikkerligt en Knop, der 

 anlægges, hvis første Blad er usædvanligt stort og fremmeligt, som hos Cucurhitaceernes 

 enarmede Slyngtraade og Calliopsiss Adventivknopper'). Ligeledes er Kaulomet det eneste 

 af de tre^Epiblastemer, der kan have endogen Oprindelse. 



Jeg opfatter altsaa Forholdet saaledes, at Bladet og dets Akselknop typisk hore 

 sammen, danne et Slags Dobbeltorgan, hvis to Dele ere udprægede forskjelligt og have 

 en relativ forskjellig morfologisk Værdi. Alt efter det Brug, der er for dem, kommer snart 

 den ene, snart den anden Side af Dobbeltorganet til Udvikling paa den andens Bekostning, 

 snart begge i harmonisk Ligevægt. 



Til klar Forstaaelse af disse Forhold vil det være af Vigtighed at erindre de højst 

 interessante og betydningsfulde Ilesultater, som Lei tg eb er kommen til med Hensyn til 

 Hiilvniosseroes Forgrening. Her viser det sig nemlig, at den samme Celle eller det samme 

 Cellekomplex, der i et Tilfælde danner Anlæget alene for et Blad, i andre Tilfælde danner 

 det alene for en Gren, og endelig i et tredie Tilfælde for et Blad og en Gren: «Die ganze 

 bauchständige Segmenthälfte wächst nun zum Sprosse aus, und es entspricht der Sei- 

 tenspross einem Segment theile , der unter gewöhnlichen Verbältnissen 

 zum Blattunterlappen oder zum bauchsich tigen Theile eines Seitenblattes 

 (öfters einen oder zwei seiner Zähnen bildend) heranwächst. Es ist diese Thatsache 

 in morphologischer Beziehung vom höchsten Interesse, weil sie uns zeigt, wie wenig tief 

 in dieser Pflanzengruppe, wo die Differenzirung des Pflanzenkörpers in Stamm und Blatt 

 gewissermassen erst zum Durchbruch kommt, der morphologische Unterschied dieser 

 Glieder noch gegrififen hat»-). De vise ikke blot dette, men de bestyrke tillige den Op- 



') Cfr. liraun og Magnus, I.e. Se oven for S. 141. 

 =) Bol. Ztg. 1871, S. 261. 



