162 



almindelige «Akselknopper», frembyder der sig for den første Betragtning kun Uligheder; 

 de to første Blade paa disse vende jo nemlig til Siderne ("Knopkimbladene"), paa hine 

 vender derimod det 1ste (oftest) nedad. 



Jeg skal i saa Henseende først minde om de mig bekjendte normale Tilfælde af 

 exogene «extraaxillære» Knopper, nemlig: Slyngtraadene hos Ampelideerne, Blomsterstandene 

 hos Asclepiadeerne, og Slyngtraadene hos Cucurbitaceerne. 



Dernæst om de paa Stængelsiderne af Galliopsis tinctoria exogent og abnormt 

 fremkommende Knopper*), og endelig om de hypokolyle Knopper? For disses Ved- 

 kommende synes de samme Stiliingsforhold at gjælde (i all Fald hvor Moderaxen er lodret 

 eller nærmer sig til at være det), skjøndt disse Knopper vist for største Delen ere Brud- 

 knopper. Man erindre saaledes de bypokotyle Knopper hos Euphorbia (se min Disputats, 

 Side 13, Fig. 1 — 2, saml Fig. 17 — 19, Tab. XI i denne Afhandling)-), hos Thesium (efter 

 Irmisch, Flora, 1853, S. 2), hos Alliaria officinalis, flere Arter af Linaria og mange 

 andre, som anføres af Irmisch, Wydler etc.^). 



Sluttelig bør ogsaa nævnes de i en lodret Række over hvert Kimblads Aksel stillede 

 Knopper hos Juglans. Naar Schachf) kalder dem >< Achselknospen», da er dette ganske 

 bestemt en urigtig Benævnelse; thi de sidde selv før Spiringen højt oppe over Akselen, 

 medens der egenlig ikke synes at sidde nogen i denne selv, og efter Spiringen ere de i 

 langt højere Grad skilte fra denne og hverandre; endelig vender deres første Blad nedad, 

 hvad Schacht rigtignok ikke udtrykkelig gjør opmærksom paa og vel altsaa heller ingen 

 Betydning vil lillægge. Alle disse Forhold ere i mine Øjne tilstrækkelige ti! at vise, at 

 disse Knopper ikke bør sammenstilles med Aksel- eller Tillægsknopper; de ere en Art 

 "extraaxillære» Knopper og gaa som saadanne ind under den Regel, som de andre følge, 

 med Hensyn til Bladstilling. 



Utricularia er det eneste mig sikkert bekjendte Exempel paa, at en extraaxillær 

 Knops 1ste Blad ikke vender nedad; her ere nemlig alle Blade sidestillede i Forhold lil 



') Braun og Magnus i Verhandl. d. botao. Vereins Brandenburgs, 1870. Se oven for, S. til. 



') Ved denne hj'pokotyle Knop af Euphorbia medicaginea er der det interessante Forhold (som jeg har 

 bemærket gjentagne Gange), at det nederste fremadvendende Blad (Fig. 18) er dybt klovet, det næste 

 mindre (Fig. 19|; det dcrpaa folgende (c, Fig. 17) kun udrandet; det næste (d) afrundet i sin Spids. 

 Først efter Stikningen af Fig. 17 er jeg bleven opmærksom paa, at denne Figur ikke fremstiller dette 

 Forhold ganske korrekt. 



') Se Al. Braun, Sitzungsber. Naturf. Freunde, 1870, p. 18, og Botan. Ztg. 1870, S. 438— 'lO: «Bei 

 allen genannten Pflanzen ist die Einsetzung der Blattstellung an den hypocotylen Knospen meist 

 abweichend von der an den achselständigen und weniger regelmässig, am häufigsten so, dass ein 

 erstes Blattpaar nicht transversal, sondern longitudinal zu stehen kommt, wobei das nach unten 

 fallende Blatt deutlich gefördert ist« (At det tillige er det forst anlagte, har jeg set hos Øere 

 Euphorbier). 



*) Beiträge, 1854, S. 105; se ogsaa bans Tab. VIII. 



