A. Dannelsen af Chlor-, Brom- og Jodbiintesyre. 



(yhlorbrintesi/re. Da Brintens Affinitet til Chlor er en af Tliermochemiens Funda- 

 mentaistørrelser, har jeg anvendt særlig Omhu for al faae den bestemt med den størst 

 mnlige Noiagtighed. Et stort Antal chemiske Processer kunne nemlig kun beregnes ved 

 Hjælp af denne Storrelse, og en Feil i dens Bestemmelse vilde derfor influere paa en stor 

 Mængde andre Bestemmelser. 



Fra Theoriens Side er denne Bestemmelse meget simpel, idet Chlor og Brint med 

 Lethed forene sig directe med hinanden til Chlorbrinte, og det er saaledes kun nodvendigt 

 at maale den Varmeudvikling, som ledsager denne Proces; i praktisk Henseende er den 

 derimod forbundet med betydelige Vanskeligheder. 



I de Forsøg, som Farre & Silbermann have anstillet for at bestemme denne 

 Størrelse, og sandsynligviis ogsaa i Åbrias Forsøg, opsamledes Chloret over Vand; denne 

 Fremgangsmaade forekom mig mindre nøiagtig, fordi Vandet som bekjendt decomponeres 

 af Chlor, navnligt i Dagslyset, hvorved Chlorluften kommer til at indeholde Ilt eller vel 

 snarere Chlorundersyrling. Men Tilstedeværelsen af Ilt i Chlorluften maa absolut undgaaes, 

 fordi selv en ringe Mængde Ilt vilde forhoie Resultatet meget betydeligt; thi den ved Iltens 

 Forbrænding udviklede Varme adderer sig til Resultatet uden at forøge Vægten af Productet, 

 der bestemmes som Chlorbrinte , saa at en Indblanding af 1 Procent Ilt i Chlorluften for- 

 øger Resultatet med 3 — i Procent, og endnu større bliver Feilen, naar Chloret indeholder 

 Chlorundersyrling. 



I mine Forsøg blev Chloret opsamlet og opbevaret over concentreret Svovlsyre. 

 Det hertil anvendte Apparat er temmelig sammensat, fordi det er nødvendigt med Lethed 

 at kunne fylde Luftbeholderue med reent Chlor og senere at kunne iværksætte Chlorets 



