196 22 



Den til Syrens Oplosning anvendte Vandmængde lulgjnr her omtrent 500 Moleciiler 

 pr. Molecul af Syren. 



I disse Forsøg er Syreopløsningens caiorimelriske Værdi sat lüg med det deri 

 indeholdte Vand. Efter mine ovennævnte Undersøgelser over Oplosningers Varmefylde er dette 

 sandsynligviis ikke ganske correct. En Opløsning, som svarer til Formlen HCl + iOO HnO, 

 fordrer noget mindre Varme for at opvarmes 1 Grad end 7200 Gr. Vand, nemlig omtrent 

 '/2 Procent mindre. For Brom- og Jodbrintesyre har jeg ikke gjennemført denne Under- 

 søgelse, men disse Syrer forholde sig sandsynligviis som Chlorbrintesyren; da imidlertid den 

 hele Correction vilde udgjore '/2 Procent, vil jeg foretrække ikke at benytte den. 



Bi-intens Tiltrækning til Brom og Jod i de vandfrie Syrer lader sig som bekjendt 

 beregne af de ovenfor angivne Størrelser; man har nemlig 



(Br, H) + [Br H, Aq) = [Er, H, Åg). 

 {J, E) + {JE, Ag) = {J, H, Aq). 

 Af de fundne Talstørrelser faaer man da 



[Br,E] = +8i40^ 

 (J, E) = -^6036. 

 AfQnitetens Størrelse i de tre Brintesyrer kan altsaa sammenstilles paa følgende 

 Maade. 



TIiomscD. I R = Cl. [ R = Br. 



R = J. 



{R, E] 

 (RE, Aq) 

 (R, E, Aq) 



Som det allerede er bekjendt af Favre & Silbermanns Undersøgelser, har Brinten 

 størst Tiltrækning til Chlor, mindre til Brom og mindst til Jod, hvor Affiniteten bliver 

 negativ. Som jeg nedenfor skal vise, ere mine Tal for de 3 Reactioner {R, E) mindre 

 end de nævnte Experimentatorers; Aarsagen hertil ligger hovedsageligt i Bestemmelsen af 

 Reactionen [Cl, E), hvorpaa Bestemmelsen af de øvrige Tal støtter sig; den sandsynlige 

 Aarsag til denne Differens bar jeg allerede omtalt. 



Bromets Affinitet ligger omtrent midt imellem Chlorets og Jodets; man har nemlig 

 {Cl,E) + {J,E) = 22001 '•—6036'^ = 15965'' = 2.7982'^; 

 Bromets Affinitet er altsaa noget større end Middeltallet af de to andre Tal. 



