210 



36 



Middelværdien for disse tre Forsotr er saaledes 

 {NrP,Aq) == 8435'-, 

 d. e. 7taar A-nmionialduft ojjløses af en slor Vandmæugde, er Varmeudviklingen pr. Molecul 

 Antmoniak 8435''. 



Da nu 



uV, H\ Aq) = {N, H'^) + (iVfîa, Aq), 



faaes for Ammoniak følgende Afflnitetstal: 



{N, R^) = 26707'^ \ 

 [NH^, Aq) = 8435'^ > Thomsen. 

 [N,E'^,Aq] = 35142'^ ) 



De her omtalte Reaclioner ere allerede tidligere undersøgte af Favre & Silbermauu 

 med Qviksolvcalorimetret; men deres Bestemmelser afvige stærkt fra mine her meddelte. 

 For Chlorels ludvirkning paa Ammoniak have de istedetfor 39871'' fundet Tallet 43240", 

 der er omirent 10 Procent for liøit; da man nu, som ovenfor udviklet, til Beregningen af 

 Aramoniakens Affinitet skal anvende det Tredobbelte af denne Størrelse, vilde der alene fra 

 dette Tal komme en üifferens af 10107% hvilkel vilde give en betydelig Afvigelse i Stør- 

 relsen af (iV, i?^), saafremt der ikke tilfældigviis var begaaet nogle andre Feil, der tildeels 

 compenserede den første. 



Jeg skal nu give en tabellarisk Oversigt over Beregningen af Affiniteten i Ammoniak, 

 deels efter mine Tal, deels eller Favre & Silbermanns Tal, og deels efter disse Sidstes 

 Tal med Benvtlelse af den af Favre corrigerede Bestemmelse af Chlorbrinlens Absorp- 

 lionsvarme. 



Medens Tallene i 5le og 6le Linie afvige omlrenl 10000" fra hinanden, udjævne Feilene 

 hinanden dog saa meget, at Tallene for (A^, R) kun alvige heuholdsviis 3980 og 776". 



