7 235 



til at udrydde. Pallas's Beskrivelse er i det hele rigtig, hans Afbildninger derimod meget 

 ufuldkomne; sandsynligt er det dog, at ogsaa han har havt Nordhvalens Snylter for sig. 

 Han er den første, som gjør opmærksom paa Kjøiisforskjellen (Æggepladerne), paa For- 

 skjellen mellem de gamle og ungerne i Rugeposen, paa den store Lighed (som han dog 

 noget overdriver) mellem disse og Caprellerne {«Ontscus scolopendroides«), og overhovedet 

 paa det nære Slægtskab mellem disse og Hvallusene, hvorfor han ogsaa hævder Caprellerne 

 en Plads i Onwcus-Slægten. — Ogsaa de Geer (1778)'"), som benævner Hvallusen »Squilla 

 Balæni«, har sikkert havt Nordhvalens oftnævnte Snylter for sig; Beskrivelsen er udførlig 

 og i det hele rigtig. Afbildningen bedre end hans Forgængeres. Heller ikke Gmelin 

 (1788)") eller Otto Fabricius (1780)>ä) gjorde sig skyldige i at forveksle Hvallusene eller 

 Efterretningerne om dem m&å Pycnogonum (littorale); den sidst nævnte Forfatter beskriver dem 

 dog ikke, men henviser til Pal las' s Beskrivelse; hans Tilføjelse »mine Exemplarer ük jeg 

 af Balæna boops« have ikke (som der dog var ret god Anledning til) vakt nogen Formodning 

 om, at den af ham iagttagne Art var en anden end Sebas, Pallas's, de Geers osv., men 

 har derimod rimeligvis senere affødt en anden Fejltagelse: den nemhg, at «den nordiske 

 Hvallus» kun forekom paa Balænoptera (Megaptera) boops. — Abildgaards Fremstilling af 

 «Oniseus ceti» i tredje Bind af «Zoologia Danica (1789) har især Interesse derved, at de 

 til Grund for samme liggende Exemplarer hidrørte fra en tredje Hvalart, nemlig Nar- 

 hvalen'-'). Af Beskrivelsen vilde Arten ikke kunne bestemmes, men skjøndt Afbild- 

 ningerne ikke ere gode, kan der dog ingen Tvivl være om, at det er C. nodosus m., som 

 er afbildet. 



1 sine tidligere Skrifter") gav J. C. Fabricius endnu ligesom de fleste af sine 

 Forgængere Hvallusene Plads i Slægten Ontscus, men dog ikke uden at udtale en Tvivl om 



'") Mémoires pour servir à l'histoire des Insectes, t. VII. p. 540 — 44, t. 42 f. 6—10 (En Han, 16Mm lang). 

 Squilla (Balæni) corpore ovali depresso, segmentis distinctis, pedibus cheliferis, tertii quartique paris 

 linearibus muticis». — Ved •Squilla« forstod de Geer «uvingede Insekter med 14 Been, de to 

 forreste «à tenailles simples» , 4 børstedannede eller traaddannede Følere og i Almindelighed tynde 

 Blade under Halen». Hans andre 'Sqnilla' - Xrter: ere Asellus aguaticus, Idothea entomon og emar- 

 ginata, Oammarus pulex og Squilla mantis. 



") C. à Linné Systema Naturae (ed. XIII) t. I p. V, p. 3011; cfr. p. 2912. 



") Fauna Gronlandica p. 2.53. Diagnosen er Linnés, lidt ændret: 'Ontscus Ceti, ecaudatus, segmentis 

 distinctis, pedibus tertii quartiqve paris linearibus mollibus». Granl. Arberub-Koma. 



") P. 69, t. 119 f. 13 — 17 (Han og Hun). 'Oniscus ecaudatus, segmentis sex distinctis, pedum tertii 

 quartique paris ultimo articule ventricoso mutico» (Linnés Diagnose altsaa ændret noget efter den 

 foreliggende Form). »Specimina hic descripta ad gingivas circa radices dentium Mono- 

 dontis capta sunt». 



") .Systema Entomologiæ» (1775) p. 299; i at henfare Martens's -Hvallus» til 'Pediculusl Balæ- 

 narum« (a: Pycnogonum littorale) faker han endnu Linné; derimod er dette rettet (foruiodenlig efter 

 Pal las, hvis Værk er blandt de citerede Forfattere) i «Species Insectorum» (17S1) Tom. I p. 37S, 

 saavel som i F.s senere Arbejder. — «Mantissa Insectorum» (1787) I p. 242. 



