240 12 



første af disse, kurie KaraklerisUker af de andre, gode Afbilduinyer af dem alle og endelig 

 interessante biologiske Oplysninger. Uagtet Forfatteren imodegaaer den Indvending, som 

 IM i Ine -Edwards og Audonin havde gjort ham, at C. gracilis vel kunde være Ungen (af 

 C. oralis) og ikke en selvstændig Art, seer man dog, at endnu 1838''"') betvivlede M. E. 

 disse tre Arters Selvstændighed, idet han henviste til de store Aldersforskjelligheder, som 

 han selv tidligere havde paavisl^') hos C. oralis ved al sammenligne den voxne Hun med 

 de i dens IJughule liggende spæde Unger. Senere kom han dog til el andet Resultat, og 

 i sin «Histoire naturelle des Crustacés (1840)'''*) antager han de tre Rousselske Arter, men 

 begaaer den alvorlige Fejl, med C. erraticus R. V. at identificere alle af ældre Forfattere 

 (Seba, Linné, Pallas, de;Geer, Abildgaard, J. C. Fabricius, Lamarck, Latreille, 

 Leach og Desmarest) beskrevne og afbildede Hvallus (iblandt hvilke der, foruden Nord- 

 hvalens, i Virkeligheden var skjult lo andre Arter, alle tre forskjellige fra C. erraticus), 

 eller med andre Ord alle paa nordiske Hvaler (særligt Nordhvalen) levende og den Gang 

 mere eller mindre bekjendte Hvallus -Former. Foruden de tre Rousselske Arter nævnes C. 

 Delphini Guérin-'"'), en endnu den Dag idag ikke nærmere kjendt Art. Den af Milne- 

 Edwards begaaede Fejl blev tildels rettet af Krøyer (1843)*), der viste, at den nordiske 

 Hvallus-Art, som han beskrev under Navn af C. ceti, var forskjellig fra C. erraticus, men 

 selv begik han den Fejl kun al antage een" nordisk Hvallus-Arl; allerede hvad der forelaa 

 om denne Sag i den nordiske Litteratur kunde have lært ham, at hvis haus Antagelse, al 

 i> (7yaffiMs-Arterne i Reglen have bestemte Hval-Arter anviste til Rolig», er rigtig (hvad den 

 vistnok i det hele er), maatle de af Martens og Abildgaard beskrevne Former være 

 andre Arter, end dem Otto Fabricius havde for sig. Man begriber ikke, hvorfor en Artikel 

 i "Zoologia Danica» indirekte (d. v. s. uden udtrykkelig at nævnes) af Krøyer udskydes af »de 

 sikkre og brugbare Efterretninger om disse Dyrs Forekommen, som Videnskaben hidtil be- 

 sidder», eller hvorledes denne kundskabsrige Zoolog kan have overseet, at Martens's «Hval- 

 fiskelus» ikke hidrørte fra en Finhval, men fra en Sletbag, — en Uagtsomhed, som atter for- 

 anledigede Krøyer til den vildledende Anlagelse, at den af ham beskrevne Form (Nord- 

 hvalens Snylter) var den, der lever paa den langhaandede Finhval (Krepokaken). 



'') I den nye Udgave af Lama r eks Histoire naturille des animaux sans vertèbres, t. V. p. 209. 



") Observations sur les cliangemens de forme que divers Crustacés éprouvent dans le jeune âge. (Anna- 

 les des sciences naturelles, seconde série, t. 3 (Zool.) 1835, t. 14 f. 13 — 14). 



'^) t. 111 p. 110. M. E. har her ladet Fortællingen om, at der ogsaa gives Cyanier paa Fiske, falde, 

 men oplyser os ikke om, hvad der kan h»ve ligget til Grund for La treilles bestemte Angivelse i 

 denne Retning. (Mon den ikke ualmindelige Forveksling af Delfiner og DolUner?). Derimod lader 

 han endnu Pyknogonerne ogsaa leve paa Fiske, hvilket neppe er det mindste rigtigere. 



'^) Iconographie du Règne Animal, Crustacés, t. 28 f. 5 — 5a. Ifolge Spence Bate var den tagen af 

 Kjonsdelene paa en Delûn ved Antillerne; seiv har jeg ikke kunnet benytte Texten Ul det Guérin'ske 

 Værk, som citeres af t^p. B. 



*") Om Cyamus Ceti (iNaturhistorisk Tidsskrift, 4 Bd. S. 474 og flgd.). 



