242 14 



ikke tidÜL'ere har værel tillagt dem egne Artsnavne og heller ikke offeniiggjort Beskrivelser 

 af dem {C. monodon/is, boo^ns, nodosiis og globicipùi's); een af dem (C monodontis) er 

 aldeles ikke tidligere omtalt i Litteraturen. Disse ni Arter ere fundne dels paa Barde- 

 hvaler, dels paa Tandhvaler, saaledes som det vil sees af folgende Oversigt: 

 Af Bardehraler kjendes der Hvallus paa: 



Nordhvalen (Balæna imjsticeti): Cyamus mysticeti m. 



Syd hvalerne [Balæna australis og B.jaiionica ?) : C. oralis, crradeus og gracilis II. V. 



Pukkelhvalen {Megapiera loops): C. hoopis m. 

 Af Tandhvaler paa: 



Grindehvalen (Glohioceplialus melas): C. globicipiiis m. 



Narhvalen (Monodon monoceros): C. nodosus og G. monodontis m. 



Døglin gerne {Byperoodon rostratus og IJ. latifrons) : Platycyamiis Thompsoni (G.) 

 Hertil kommer fremdeles l)den i det folgende beskrevne (men endnu noget tvivlsomme) C. 

 pacificus m., hvis Vært er ubekjendt; 2) en Art fra det nordlige stille Hav [O. Eessleriliranàl), 

 rimeligvis af en Balæna af Sydhvalernes og «Nordkaperens- Gruppe; og endelig 3) en rime- 

 ligvis uddød eller udryddet Art, om hvilken vi besidde den bestemteste historiske Kundskab, 

 men kun en meget ufuldstændig zoologisk, nemlig Darkdyrets Hvallus {C. Ehytinæ Br.), 

 hvis denne ellers er forskjellig fra C. ovalis, hvad jeg dog bestemt antager den for at have 

 været, og hvis den overhovedet var en Cijamus, hvad vel kunde være mere tvivlsomt, og hvorom 

 mere siden. Men hermed er Listen ikke udtømt. Man kan dertil føje flere Arter, hvis 

 Tilværelse er bevislig, men hvis Karakterer endnu kun kjendes meget ufuldstændigt eller 

 aldeles ikke. 1) Den Hvallus, der, som Krøyer (I.e.) har gjort opmærksom paa, omtales 

 af Bennett som levende paa Kaskelotten*^)^ paa hvilket Hvaldyr det dog ikke var lyk- 

 kedes Rous se 11 affinde nogen Cijamus. (Den Jlulighed maa dog ved denne Optælling ikke lades 

 ude af Betragtning, at Cpacifieus, hvis Vært er mig ubekjendt, kunde være Kaskelot-Lusen). 2) De 

 af flere Forfattere paa mere eller mindre ubekjendte Arter af Delfiner fundne Hvallus, af hvilke 

 den bedst kjendte er den af Guérin-Ménéville paa en vestindisk Delfin fundne G. Delphini, 

 som ikke senere vides at være gjenfunden. Af en derfra under alle Omstændigheder forskjellig 

 Art opbevares der Exemplarer i Museet, som ligeledes angives at være tagne af «en Delfin» 



") Krøyer eilerer (I. c. S. 485) en Meddelelse af F.D. Bennett i . Proc. Zool. Soc.« 1837 p. 39, hvor 

 disse Snyltedyr benævnes Onisci. I samme Forfaders noget senere «Narrative of a Whaling voyage 

 round the globe», Vol.11 p. 1C9 (IS-IO), benævnes de ligefrem tVthale-hce {Larunda ceti]». Derimod 

 hedder det sstds p. 237 omen «Delûn, der var slorre end den almindelige Delfin (Delphinus delphis), 

 og som i Mellemrummene imellem Tænderne i begge Kjæber havde Huller til at optage Tænderne 

 fra den modsatte Kjæbe«: «some Onisci adhered to the body; and a cluster of the elegant soft 

 barnacle, Olion Cuvieri, was pendant from the lower jaw». Ligeledes hedder det p. 234 om «the 

 Blackfish of South Sea Whalers» : «a few Whale-lice (Larunda ceti) adhere to the skin of this 

 . Cetacean«. 



