15 243 



(uvist hvor); da de tilmed ikiie ere fuldvoksne, liar jeg ikke tildelt dem noget Artsnavn og 

 ikke optaget dem i ovenstaaende Oversigt*"). 3) En Art, der maa antages at leve paa den 

 nu saa sjeldne eller muligvis udryddede »Nordkaper» eller «Sarde» [Balæna glacialis 

 eller biscayensis]. Paa en i Prof. Reinhardts Besiddelse værende steentrykt Afbildning 

 af den Hval, som den 17de Januar 1854 strandede ved San Sebastian, og hvilken Afbildning 

 har til underskrift: Copia al natural del Ballenato muerto en la playa de S. Sebastian el 

 I7de Enere de 1854; hecha por las indicaciones y direccion del Dr. Monedero», findes 

 der tillige afbildet en Skabning, hvorom underskriften giver følgende Oplysning: «A. Repré- 

 senta de tamano natural uno de los piojos de Ballena, de los que tenia muchos en la 

 cabeza y parte superior del cuerpo». IMen mærkeligt nok gjengiver Billedet af denne «piojo 

 de Ballena» ikke en Cyamus, men en Pycnogonuml Den tidligere saa almindelige Forveks- 

 ling mellem disse to Dyreformer har vistnok givet Anledning til dette nye uqui pro quo», 

 hvorved Billedet af en «Sospindel» er kommet i Stedet for Billedet af en virkelig (og desto 

 værre ellers aldeles ubekjendi) Hvallus'*'). — Lades den under alle Omstændigheder nu 

 uddode Form, som levede paa den Slellerske Søko, ude af Betragtning, har man altsaa 

 Vished for Tilværelsen (i Nutiden) af mindst 15 eller 14 Arter, af hvilke omtrent Halvdelen 

 beboer Bardehvaler (Rethvaler og Pukkelhvaler), Halvdelen TaodhTaler (üelfiner(?). 

 Grindehval, Døgling, Kaskelot og Narhval), hvorimod der, mærkeligt nok, endnu 

 ikke er funden en eneste Art paa en ægte Finhval (Balænoptera), uagtet enkelte Finhvaler, 

 I'. Ex. B. Sibbaldii, have været Gjenstand for Fangst og ved denne Lejlighed tillige for 

 undersøgelse efter Snyltere**). Skjøndt jeg alligevel er tilbøjelig til at troe, at hint 

 Antal af mere eller mindre bekjendle Cyamider staaer langf tilbage for Virkeligheden, turde 

 det dog være tvivlsomt, om mere end et Mindretal af Hval-Arterne er belemret med disse 

 Snyltere*). I Reglen findes, saa vidt hidtil bekjendt, den samme 6^arøus-Art kun paa en og 

 samme bestemte Hval-Art, og Cyamus- Arlerae ville derfor i visse Tilfælde kunne yde et 

 Bidrag til Hval-Arternes Bestemmelse og Udredning. Den mig bedst bekjendte og uomtvi- 

 steligste undtagelse fra denne Regel er den, at den almindelige og den bredpandede Døg- 

 ling huse samme Art af Hvallus [Platycyamus Thompsoni); men den store geografiske Ud- 

 bredning, som maa tillægges visse paa »Sydhvaler» levende Arter (C ovalis og gracilis) 



**) Jfr. Bennetts ovenfor anførte Iagttagelser af Hvallus paa en ikke nærmere bekjendt Delfin-xVrt saa- 

 vel som hos -the Blackfisli«, livorved der, efler velvillig Meddelelse fra Prof. Reinhardt, skal for- 

 staaes Globiocepludusniacrorhynckus, hvoraf «College of Surgeons« besidder et Cranium fra Bennett selv. 



") Det er unægteligt meget forsynligt af v. Beneden ikke desmindre at udstyre Arten med et Navn 

 (C. hiscayensis). (Les Cétacés, leurs commensaux et leurs parasites, Bull. d. l'Acad. royale de Bel- 

 gique, 2me série, t. 29, 1870, p. 349.) 



*») Jfr. S. Hallas: Optegnelser om nogle paa et Hvalfangst-Tog i Havet omkring Island iagttagne Hvaler. 



(Videnskab. Medd. fra den nalurhist. Forening for 18(57) S. 1G2. 

 *) Dewhurst gaaer sikkert meget for vidi, naar hun udtaler den Mening, atalle Hval-Arter ere plagede 

 af Hvallus (The natural history of the order Celacea etc., 1831, p. 269). 



