244 16 



synes at bevise, at disse Arier forekomme ikke alene paa di'n ægte Dalæna auslralis, men 

 ogsaa paa dennes Repræsentant i andre Elave og navnlig paa B. japonica, forudsat at 

 denne, hvad jeg dog ikke tør bestride, er forskjellig fra B. australis. Reglen maa derfor 

 vistnok ændres derhen, at samme Cyamus-Kxi, ligesom samme Cirriped-Art, kan forekomme 

 paa meget nær beslægtede Hval- Arier og navnlig paa Arier af samme Underslægt. Paa 

 den anden Side viser Erfaringen, at samme Hval-Art (f. Ex. Narhvalen, Sydhvalen) kan 

 huse flere Hvallus-Arler. Om nogen anden Sammenhæng mellem disses og deres «Værters» 

 systematiske Slæglskabsforhold vil man forgjæves søge: C. j?iOJioc?o«;<s (paa Narhvalen) staaer 

 C. mysticeti (paa Nordhvalen) saa nær, at man godt kunde antage den for at være en «ud- 

 vandret Afart» eller Dvergform af denne sidste; og Sydhvalens C. erm</ci(s staaer meget nær 

 ved den nordiske Pukkelhvals C. boopis)^''). 



") Det vil maaskce have sin Interesse at liave samlet paa eet Sted en fortegnelse over samlligo bekjendte, 

 paa Hvaldjr snyltende eller halvsnyltende Krebsdyr af Amphipodern es , Cirripedcrnes og 

 Copepodcrnes Grupper. De til den sidste horende ere: 



1. Pennella crassicornis Stp. & Ltk. (Snyltekrebs og Lernæer S.416, T. XIV f. 3i) (Af Doglingen). 



2. P. sp. paa nordiske Finhvaler. (Jfr. Forhandl, v. d. Skandin. Naturf. 4de Mode I Christiania 

 1849, S. 2S0: H al las 1. c. S. 1G9) (af v. Beneden I. c. p. 35G opfort som F. Balænopteræ). 



Derimod er det en temmelig grov 'Jlisforstaaelsc af Professor v. Beneden at opføre 

 Xernæonemo «od/corais Stp. Ltk. og PeiiiieHa 2;usiuZoso Baird som .Snyltere paa Delfiner. De ere begge 

 tagne af Delfiner 3: Coryphæna-\rlet: Fiske af Makrel-Familien! 



Om Cirripederne har Prof. Steenstrup, der særligt har beskæftiget sig med Studiet af 

 denne Dyregruppe, havt den Godhed, paa min Anmodning at meddele mig folgende: 



"De mig bekjendte Arier af Cirripeder, der ere bundne (dog ikke som Parasiter eller 

 Snyltere, men som Indsiddere eller faste Rejsefæller) til Hvaldyrerne ere kun 6, alle horende til een 

 og samme naturlige Gruppe: C'oronulinæ, en Gruppe, der paa den anden Side ogsaa er næsten ind- 

 skrænket alene til Hvaldyrene, idet kun Arterne af dens ene Slægt Plalylepas forekomme udenfor 

 disse Dyr (paa Havslanger, Havskildpadder og Manater). 



1. Coronula balænaris (Gmel.) 



paa det nordlige og sydlige Sydhavs Sletbage (»Rethvaler») og paa «Nordkaperen» i Atlanter- 

 havet (Chemnitz's Exemplar, Chemn. Conch. VIII. t. 99, Og. 845, 846). 



2. Coronula diadema (Linné) (Syst. nat.) 



paa Atlanterhavets langhaandedc Finhval {Megaptera boops); men Individer sendte fra andre 

 Have have hidtil ikke kunnet skjæliies fra denne (f. Ex. et sydhavsk (nyseelandsk?) Individ efter 

 Darwins Uiidersogelse og et kupsk(?) Individ efter min). 



3. Coronula reginæ Darwin 



paa Hvaldyr (hvilke?) i Sydhavet (udmærket Art!). 



4. Tubicinella trachealis (Shaw) 



paa det nordlige og sydlige Sydhavs Sletbage (som Nr. I), og paa en ved Suderø (Færaerne) 

 lOiO strandet Hval (Nordkaperen?) (cfr. Ole Worms Figurer og Beskrivelse: Mus. Worm p. 281). 



5. Xenobalanus globicipUis Stp. 



paa Grindehvaler (af Stimer fangede ved Færo). 

 G. Xenobalamus sirietus Stp. (Siphonicella Darw.) 



paa Finnerne af virkelige Delfiner, af flere Arter, i den varmere Deel af Atlanterhavet. 



"Naar Van Beneden i sin Meddelelse om Hvaldyrenes Parasiter og «Commensales», I. c. 

 p. 349 — 55, opferer ikke færre end tre nye (navngivne men ikke diagnosticerede) Ilval-Coronulcr, nemlig: 



