270 42 



havde sine Cyamer, vare fra den sydligste Deel af Atlanterhavet mellem Falklands- Øerne og 

 Tristan d'Acunha, og deu i Tafelbay indslrandede, hvoraf Krauss fik sine Exemplarer, har 

 vel ligeledes været den ægte Balæna australis ; det samme gjælder vel om de Hvaler «from 

 near Patagonia», af hvis Snyltere (C. ovalù og gracilis) Dr. Packard har havt den Godhed 

 at sende mig nogle Stykker; ogsaa de, som Dr. Møller bragte Prof. Krøyer') fra det 

 danske Hvalfangerskib «Concordias» første Rejse kunne vel hidrøre fra den samme virkelige 

 Sydhval (eller fra Balæna antipodarum, hvis de ligesom de Coronulaev, samme Skibs- 

 læge forærede Eschricht"), ere tagne ved Ny-Seland); derimod vare de «udmærket 

 smukke Stykker» af Sydhvalens «Krone» med Tubiciaeller og Cyamer (G. ovalis o^ gracilis), 

 som tidligere opbevaredes i det fysiologiske Museum, efter hvad Eschricht anfører (I.e.) 

 fra Farvandet ved Kamschatka, altsaa uden Tvivl af B.japonica, hvilket endelig ogsaa 

 vil gjælde om de i det følgende omtalte af Wosnessensky sammesteds indsamlede Ex- 

 emplarer, om hvis fuldstændige Identitet med C. ovalis R. V. jeg ikke kan nære nogen 

 som helst Tvivl. Selv har jeg havt Lejlighed til at undersøge flere eller færre Exemplarer 

 fra alle de nævnte Udbredningsbælter — fra Cap, fra Patagonien, Ny-Seland og Kam- 

 schatka, d. V. s. fra Havene i slørre eller inindre Nærhed af disse Punkter — uden at 

 kunne opdage nogen Forskjellighed imellem dem. Vi staae allsaa her lige overfor to Alter- 

 nativer: enten maa det være den samme Hvalart, som forekommer paa begge Sider af 

 Linien i det stille Hav, saa vel som i den sydligste Deel af Atlanterhavet : ved Cap, Pata- 

 gonien Ny-Seland og ved Kamschatka; eller C. ovalis maa ligesom Tubicinella halænaris 

 beboe baade den i den sydhge Deel af Atlanterhavet og af det stille Hav forekommende 

 Sletbag (den egenlige Sydhval) og den, ved el bredt, varmt Havbælte derfra adskilte, i 

 den nordlige Deel af det stille Hav levende B. japonica. Da det først nævnte Alternativ vel 

 ubetinget vil blive forkastet af de med Hvalernes Artsadskillelse mere fortrolige Zoo- 

 looger, bliver formentlig kun det sidste tilbage: at C. ovalis ikke alene, som hidtil antaget, 

 beboer Balæna australis, men ogsaa B. japonica og muligvis andre af det stille Havs 

 Sletbage, hvis saadanne gives (f. Ex, B. antipodarum Gray). 



„Cyamus Rhytinæ" \. F. Brandt. 



Størrelse: */2 Tomme lang (Steller). 



Opholdssted; paa det uddøde «Barkdyr» (den Stellerske Søko, Rhytina borealis) 



i Hudens Fordybninger, især paa Lufferne, Palterne, ved Gattet og Kjøns- 



delene (Steller). 



') Naturh. Tidsskr. IV Bd. S. 475. 



'j Undersøgelser om Hvaldjrene. i. |Vid. Selsk. Skr. naturv. matliem. Afd. XI) S. 150 og 151. 



