43 271 



Citater: 



(175J). Steller: nNovi Commentarii Petropolitani», t. II, p. 298, 324 og 330. 



(1753). — «Ausführliche Beschreibung von sonderbaren Meerthieren», S. 54, 

 97 og 106. 



(1849). J. F. Brandt, «Symbolae Sirenologicæ, quibus præcipue Ehjtinæ historia 

 naturalis illustratur» I. p. 153 («Mémoires de l'académie de St. Pétersbourgn, 

 VI. série, sc. natur. t. V) (Cyamus s. Sirenocyamus Ehytinæ). 



Hvad Steller beretter om dette med sin Vært udryddede Dyr, er omtrent følgende: 

 ■1 Denne Søko plages af et ejendommeligt Insekt, en Slags Lus, der plejer at opholde sig i 

 stor Mængde paa de rynkede Forlemmer, Patterne, Kjønsdelene, ved Gattet og i Hudens skrup- 

 pede Fordybninger. Hvor de gjennemgnave begge Hudens Lag, opstaaer der Vorter af den 

 udsivende Vædske. Disse Insekter tillokke Maagerne, som man derfor seer sætte sig paa 

 Sokøernes Ryg og med deres Næb afplukke dem disse Lækkerbiskener. Disse Insekter ere 

 i Almindelighed en halv Tomme lange, leddede, seksbenede, hvide eller gulagtige, gjennem- 

 sigtige; Hovedet er aflangt og spidst, større end et Hirsekorn; paa Panden bærer de to 

 korte, leddede (geniculatæ), '/o Linie lange Antenner, og i Stedet for Underkjæbe have de to fine, 

 toleddede, i Enden meget spidse og piggede [clavata) Smaaarme ligesom hos Squilla'evn^ 

 [o: Caprellerne?] ; Resten af Legemet dannes af 6 Ringe, en for hvert Par Been; disse 

 Kropringe ere hvælvede paa Ryggen og Va Linie (!) brede; dog er Brystringen [o: anden 

 Kropring] dobbelt saa bred, hvorimod de øvrige blive smallere mod Halen. Fra Siderne af 

 "Brystringen», der har Form som det halve af en Lindse {«dimidiam lentem refert^), ud- 

 gaaer der et Par tykke toleddede Sakse, som hver ende med en bøjelig Klo (aculeus), hvor- 

 med de holde sig rigtig fast i Søkoens Overhud; de øvrige Lemmer ere smækkrere og af- 

 tage efterhaanden i Længde, men ende alle med Kløer; de to bageste ere meget korte, udspringe 

 fra den runde Halering [syvende Kropring?] og lede Dyrets Gang, naar det flytter sig.» 



Det er maaskee nærmest Billedet af en Cyamide, der stiger frem for Indbild- 

 ningskraften, naar man opmærksomt gjennemlæser denne Beskrivelse, men der er dog 

 flere Omstændigheder, der udviske delte Billedes Omrids; at første Beenpar (hrachiola) 

 skildres som toleddede, og at andet Beenpar (chelæ) ligeledes beskrives som toleddede, kan 

 maaskee forklares som en mere eller mindre undskyldelig Fejltagelse fra Beskriverens Side. 

 Men var den virkelig kun Va Linie bred-) (anden Kropring ^Is"'), bliver Legemsformen yderst 

 smækker, ikke som hos C. gracilis, med hvilken den ældre Brandt sammenligner den, 

 men som hos en Caprellin; var det da maaskee snarere en Caprellin? De korte Følehorn 

 (Va'") saa vel som den Omstændighed, at Caprellerne («Squillæ«) synes at have været Be- 



') Misforstaaet i den tydske Oversættelse. 



') Det gaaer naturligvis ikke an at tolke «bred- som «lang»; thi da vil Totallængden kun blive 2 Linier 

 i Stedet for 6. 



35* 



