49 277 



første Kropring er saa fuldstændig sammensmeltet, at den slet ikke kan erkjendes som 

 egen Ring. Tredje og fjerde ere ubetydeligt mindre end de andre. De øvre Folere ere 

 forholdsvis store (c. 3"""), dobbelt saa lange som Bovedet, men navnlig meget brede paa 

 Grund af de lo inderste Leds næsten koUeaglige Opsvulming; de nedre Følere ere meget 

 smaae, uleddede. Første Beenpar er fint, sammentrykt, Haanden uden Tand; andets har 

 kun een (alle, andre bekjendle C^amMs- Arter med Undtagelse af C. gracilis have to), som 

 sidder tæt ved Kloen; dets Hofte har en spids Knude, der vender lige opad og sees paa 

 hver Side af Hovedet; ogsaa Hoften af de tre Par Bagbeen løber fortil ud i en tydelig Spids elier lille 

 Torn. Gjællerne ere korte; første Par naaer kun til Hovedet; men næslen lige saa slore 

 ere de under Bugen skjulte, aldeles gjælleagtige fire Bigjæller, som svare til det forreste 

 (indre) Horn af de andre Cl/amus-^^^e^s saakaldte Gjællevedhæng eller Bigjæller'); umiddelbart 

 bag ved hver af dem sidder en horizontal Torn, svarende til de sædvanlige Bigjællers 

 bageste (ydre) Green eller Horn. Under hver af de tre sidste Kropringe er der to stærke 

 Torne, som ere rettede noget fortil. — Hos Ungerne forsvinde Bigjællerne, de egenlige 

 Gjæller forkortes o. s. v. 



Hunnen afviger fra Hannen (foruden ved Størrelsen) ved at mangle de egenlige 

 Bigjæller (som her vel ere omdannede til Æggeplader), hvorimod de Torne, som repræsen- 

 tere disses bageste Horn ere tilstede, samt ved at Tornene paa Bugsiden af femle Ring 

 mangle, og endelig ved at de gjællebærende Kropringe aldeles ikke ere forskjellige fra de 

 følgende. I Henseende til Gjællernes Størrelse og Formen af forste og andet Beenpar seer 

 jeg ingen Forskjel mellem Dyr af begge Kjøn. 



Cyamus glohicipitis er nogle Gange bleven nedsendt fra Færøerne af Hr. Syssel- 

 mand Müller, som har taget den paa Grindehvalen. Om den udelukkende eller kun for- 

 trinsvis findes paa syge eller saarede og udmagrede Individer, saaledes som det formod- 

 ningsvis antydes i Prof. Steenstrups eilerede lille Meddelelse, foreligger der ingen senere 

 Erfaringer; men del synes rimeligt nok, da den kun er nedsendt faa Gange. Af de paa 

 anførte Sted raeddeelle Kjendsgjerninger fremgaaer del, at den baade undes paa Kroppen og 

 i Rynkerne omkring Tænderne. 



Dr. Brandt har udtalt den Formodning, at C. Delphini Guér. er nær beslægtet 

 med eller maaskee endog samme Art som D. glolicipitis m. Umuligt er dette ganske vist 

 ikke, men det vilde dog være meget urigtigt at restituere den Guérinske Benævnelse 

 for Grinde-Hvallusen, saa længe det ikke med større Sikkerhed er paavist, at denne fore- 

 kommer hos andre Grindehval-Arter, eller at vor nordiske Grindehval kan udvide sine Van- 

 dringer til de vestindiske Have. Det maa dog erindres, at der er iagttaget Hvallus hos en 



') Man kunde derfor ogsaa (skjøndt vistnok mindre rigtigt) beskrive Hannen af Grinde-Hvallusen som 

 udstyret med dobbelte Gjæller og enkelte (torndannede) Bigjæller. 



Viitenik. Selsk. Skr, b Række, nalurvideuk. og malhem. Ard. 10 Bd. III. 3S 



