402 



altsaa unødvendist at anvende en stærkere Opløsning. I ethvert Forsog anvendtes 1200 

 Gram af Vædsken, som deelviis eller fuldstændigt blev iltet med Chlor. Jeg har allerede i 

 Selskabets Skrifter Bind X, p. 182 beskrevet et Apparat, som jeg har construeret til Arbeider 

 med tør Chlorluft; det samme Apparat blev anvendt ved nærværende Forsøg. 



Mængden af den til Svovlsyre iltede Svovlsyrling bestemtes af den herved dannede 

 Chlorbrinle, idet denne veiedes som Chlorsølv. I nedenstaaende Tabel betegner 



T Luftens Varmegrad ; 



/„ Calorimetrets Varmegrad ved Forsøgets Begyndelse; 



ti, •• » ■■ « Slutning; 



g den til Chlorbrintemængden svarende Mængde Chlorsølv; 



a Svovlsyrlingopløsningens calorimetriske Værdi; i disse Forsøg 1198 Gram; 



p den calorimetriske Værdi af Calorimetret med Tilbehør, her 16 Gram; 



E Resultatet, beregnet pr. Molecul Svovlsyrling, naar et Molecul Chlorsølv, efter Slås, 

 sættes til 143,39 Gram. 

 Beregningen skeer da efter Formlen 



R = 



{f, — t^)(A+p)A4^,S9 



Forsøgene have givet følgende llesultater: 



(SO'- Aq, cr-) 



Middeltallet af disse Forsøg er 



(SO'- Aq, Cl^) = 73907"^ 

 Svovlsyrlingens Iltningsvarme beregnes nu paa følgende Maade: 



(SO'^Aq, CP) = (SO'-Aq, O) + (Cl, H, Aq) — (m,0). 



Nu er ifølge mine tidligere Undersøgelser over Brintens Affinitet til Metalloiderne 



(Cl, H, Aq] = 39315" 



(H% O) = 68357, 



og deraf findes 



(SO- Aq, O) == 63634' 



