466 



Linné havde vel kun opført fem*) Arter af sin Sepea-Siægt, selv i de nævnte sidste 

 Udgaver af hans Systema, i hvilke de ere benævnede Sepia qfficinali.i , S. loligo, S. media, 

 S. sepiola og S. octopodia, og alene med disse faa Arter henstod Slægten i fulde 30 Aar, 

 indtil henimod Aarhundredets Slutning, da den mindre pnalidelige chilesiske Abbed J. J. 

 Molina folede &\n Sepia ungvicidata til, og Lamarck**) nogle Aar senere (1799) forøgede 

 Arternes Antal til det næsten dobbelte (10). Idet Lamarck kortehgen beskrev sine nye 

 Arter, fremhævede han tillige de meget forskjellige Typer, der fandtes i Slægten og som 

 efter hans aldeles rigtige Opfattelse maatte naturligen betegne særegne Slægter. Han kløvede 

 da Linnés Sepia i tre Slægter: Sepia, Loligo o^ Octopus, hver for Øieblikket modsvarende 

 i vore nugjældende Sammenstillinger af Klassens Former***) enten een eller flere Familier, 

 eller endog en hel Orden. 



Dette sidste er Tilfældet med Lamarcks Slægt Octopus, som foruden den Lin- 

 néiske Art Sepia octopodia, der i den nye Slægt fik Navnet Oct. vulgaris, omfattede tre 

 Arter: Oct. granulatus, Oct. cirrhosus og Oct. moschatus. De to førstnævnte Arter 

 repræsentere nu det store Antal af littorale Octopoder med to Rækker af Sugekopper, de to 

 sidstnævnte Arter have kun én Hække og ere Typer for Slægten Eledone eller de mono- 

 cotyle Former iblandt disse. Til disse sidstnævnte mente Lamarck iøvrigt, at den i Ärgo- 

 «aa<a-Skallen boende Blæksprutte — der just er Repræsentanten for de ved deres afløsnende 

 Hektocotyler udmærkede pelagiske Octopoder — sluttede sig nærmest og saa nær, at den 

 efter ham endog rimeligvis var samme Art som Oct. moschatus; heri havde han Uret, og 



•) At Linné dog endnu paa en Maade havde en sjette Art af disse Blæksprutter i Syst. Nat. X., tilføier 

 jeg for en Slags Fuldstændiglieds Skyld. En stærk sammenfoldet, torret Rygskal af ^n Loligo, sand- 

 synligvis Loligo vulgaris fra Middelhavet, var i denne Tilstand under Artsnavnet: Pinna pennacea 

 bleven indsat mellem hans Pinnæ. — Originalslykket, der var i Museum Tessini, lindes endnu i 

 Universitetets Zoologiske Museum (cfr. Syst. nat. XII, hvor Linné rigtig har erkjendt Sammenhængen). 

 ") Mémoires de la Société d'Histoire Naturelle de Paris. An VII. (1799). 4to. p. 1—25. PI. I. et II. 

 ***) Disse Hovedgrupper ville sees i Oversigterne over det Kgl. Danske Videnskabernes Selskabs For- 

 handlinger for Februar 1S61, hvor jeg har givet folgende: 



Oversigt over Cephalopodklassens Familier: 



Céphalopodes. 



A. Décapodes. B. Octopodes. 



I. D.pelagici = "Décapodes Oigopsidés-. D'Orb. I. Octop. pelagici= »Octop. Philoiiexidæ«. D'Orb. 



11. Fam. Cranchiæformes. 1 Fam. Tremoctopi. 



2. Fam. Taonoteuthi. t Fam. Argonaute!. 



{3. Fam. Onychii. 

 4. Fam. Ommastrephini. 



II. D. littorales ^ »Décap. Myopsidés«. D'Orb. II. Octop. littorales = «Octop. typici«. 



5. Fam. Loliginei. ( Fam. Octopini s. Dicotyli. 



6. Fam. Sepiarii. ( Fam. Monocotyli. 



7. Fam. Sepiolini. 



?8. Fam. Lituini (Spirula). 



