469 



afveg fra dennes Arter just derved, at den ikke havde disses fulde Udvikling af det Parti, 

 der udgjør Slægtens væsenlige Særkjende, den i Hygsiden indleirede, knlkklædte Skal, Græ- 

 kernes saakaldte Sepion. Med denne Eiendommelighed forener dm tillige flere andre, som 

 det af den følgende Beskrivelse vil sees. 



Denne lille nye Blæksprutteform er fanget af Dr. Kapt. A. F. Andréa, R. af Dbg., 

 i Bavnen Tafelbay nær Kapstaden i dette Aar (1874), og sammesteds var denne Museets 

 Velynder ogsaa saa heldig at erholde tvende større Individer af en Sepia- Blæksprutte, hvilke 

 han formodede vilde være ældre Dyr af samme Art, som den lille. Man kan heller ikke 

 nægte, at de alle tre ved første Øiekast frembød megen Lighed i Udseende; men ved nøiere 

 Undersøgelse erkjendtes iraidleitid de to større, der heldigvis vare af forskjelligt Kjøn, at 

 være Han og Uun af Lamarcks Sepia tuberculata eller af en iaitfnld meget nærstaaende 

 Art, og da vort Museum ikke besad denne Form, der i Literaturen heller ikke synes at være 

 bleven bekjendt uden efter de i «Jardin des Planles» opbevarede Exemplarer, var denne 

 Forøgelse ogsaa en særdeles velkommen. Om disse to større Individer skal jeg smerehen 

 give nogle faa Oplysninger, her maa jeg indskrænke mig til at meddele, at fra dem var 

 vort Ulle kapske Individium helt forskjelligt, men tillige helt forskjelligt fra alt hvad der hidtil 

 var mig bekjendt af sepieagtige Dyr. 



Henvisende lil de nævnte Figurer 1 og 2 med Bensyn til Dyrets almindelige Udseende, 

 behøver jeg neppe at tilfoie, at det mrget lignede en kort og stærkbygget Sepie med tem- 

 melig korte Arme, og navnlig kunne Individer af \or europæiske Sepia officinalis L. ofte 

 antage en aldeles tilsvarende Form. Længden af hele Dyret fra Bugarmenes Spidse til 

 Finneklüften o: Bagenden af Kappen, fandtes at være: 53°"°; af Kappen fra Forranden til 

 samme Punkt SS""; af Hovedet og Armene tilsammen: 25°'°'. Tentaklerne maalte fra Roden 

 til Spidsen 26"°' og vare aldeles indtrækkelige. Største Bredde af Kappen: 22°'°', af Hovedet, 

 maalt midt over Øinene: iS""; midt over den brede Del af de stærkt udviklede Bugarme: 

 22°'°'. De 3 øverste Par af Armene — Rygarmen og de lo Sidearme — ere næsten lige 

 lange og forenede ved Grunden i to Femtedele af deres Længde (indtil 8de Par af Kopper); 

 sete fra Rygsiden synes de derfor saa meget korte, og Hovedet i Forhold dertil og til Kappen 

 saa stort. Bugarmene ere derimod spaltede meget dybt ned, og dette i Forbindelse med den 

 meget store Udvikling af deres ydre Siderand giver dem den meget betydelige Overvægt 

 over de andre Arme, som slaaer Øiet saa stærkt, enten Dyret sees fra Rygsiden eller fra 

 Bugsiden, men især dog fra denne sidste, hvad Figurerne 1 og 2 tilstrækkeligen antyde. 

 Det vil være umiskjendeligt, at Dyret og de nævnte Figurer af dette heri minde om saa- 

 danne gode Fremstillinger af Sepia officinalis L., som dtm Ve ran y i sit smukke Værk*) 

 har givet pi. 24 fig. a og b; men disse ere efter Hannen, vort Dyr er en Hun. 



*) Les Céjihalopodes de la Méditerranée. Gènes. 1847 — 51. 



