470 



Dovedets og Armenes Overflade havde overalt et meget rynket udseende, og Mellem- 

 rummene mellem Furerne stede ofte knudeformig eller poseformig frem, saaledes som det 

 er søgt gjengivel i den forstørrede Figur af Armen (fig. 6), navnlig paa Armens Sider. 

 Her er det endog noget vanskeligt at skjelne den smalle Randhud langs med Sugekop- 

 Rækken (membrana cupulorum) fra de lange valkeagtige Rynker. Stærkest og mest eien- 

 dommelig var Rynkningen paa Bugarmenes Bugflade, hvor det næsten fik Udseende af at 

 den frembragtes ved et Næt af Kjertier. 



Ingen af de otte Arme havde flere end to Rækker af Sugekopper i Armens hele 

 Udstrækning; i Forhold til Dyrets ringe Størrelse vare disse derimod meget store; de fjer- 

 nede sig meget fra Kugle- eller Halvkugleformen og kunde snarest kaldes brikke- eller 

 skiveformede (fig. 8). Da de lodret paa Randen havde meget slærke Furer, lignede de 

 næsten en Katte -Ost (Spaltefrugten af Malva). Hornringen var tandet paa Randen og 

 Aabningen paa Sugekoppen kun liden. 



Antallet af Sugekopper paa de tre overste Armpar var omtr. 30 Par, paa Bugarmene 

 nogle flere (omtr. 36); de nederste 8 — 9 Par vare heftede paa den Del af Armene, der var 

 forbunden ved Svømmehud; de øvrige paa den frie Del, og her stode de saa tætte, at de 

 paa Grund af en ganske svag Forkortning af Armene, for en Del tagformig dækkede hin- 

 anden (see fig. 6). 



Fangearmene eller Tentaklerne, maalte fra deres Rod ved Mundlæberne indtil 

 deres Spids, vare rigelig saa lange som Hoved og Arme tilsammen; de endte i en kort, 

 men temmelig bred Tentakelkølle, hvis halvmaanedannede indre Flade var besat med 6 

 Rækker meget smaa, næslen énsstore Sugekopper, og hvis ydre Rand bar en kort, men 

 temmelig bred Hudkam eller Vinge (see Fig. 7). Sugekopperne vare endnu mere brikke- 

 formede end Armenes, i Omfang lige saa smaa som dem, der sad paa Armenes yderste 

 Tiendedel. 



Kroppen, der var bred og kort, som hos de mest kroptunge Sepier, var omgiven 

 af en Finne saa at sige i hele dens Længde, da nemlig den i sin Forrand noget afrundede 

 Finne baade fortsatte sig (paa 3""" nær) til den øverste Rand af Kappen, og, uden at aftage 

 synderlig i Bredde bagtil, stodle der saa tæt sammen med Finnen paa den modsatte Side, at 

 der mellem de to Finner kun fandtes et snevert Udsnit i Dyrets Midtlinie. Paa Rygsiden var 

 Kappen noget rynket, men stærkere rynket var den paa Bugfladen, især langs med Krop- 

 pens Sider og imod Bagenden, og her antog Rynkningen et noget dendritisk eller druet 

 Præg — Figuren 2. har søgt at gjengive dette — som om Huden udbredte sig over smaa 

 kjertelagtige Masser. Langs med hver Side, i nogen Afstand fra Finnernes Tilhæfl- 

 ningslinie, findes der desuden en noget ophøiet Valk; denne er af 15""° Længde og 

 deles ved svagtfordybede Tver-Linier i en Række paa hinanden følgende Partler, der hvert 

 danner ligesom en svagt hvælvet Forhøining, i hvis Midte der altid findes en dyb 



