472 10 



1. forma et textura testae iaternæ s. Se^n, qvofi latum, tenerum, submembrnnaceum, 

 subpellucldum, fragilissimum, siibtus rudimentis solum modo loculamen- 

 torum calcareorum vestitum est. 



2. armis brachiorum, brachiis omnibus per totam longitudinem serie modo 

 duplici cupularum instructis; cupulis singulis disciformibus. 



3. structura pallii, ad utrumqve latus in superGcie venlrali seriem longitudinalem po- 

 rorum s. cavernularum præbentis. 



Min nye Forms Berettigelse til at optræde som egen Slægt ligeoverfor de hidtil 

 kjendte talrige Arter af Sepier, kan dog ikke staae fuldelig klar, førend det tillige oplyses, 

 hvorvidt der hos denne store Række af Arter Ondes eller ikke findes væsentlige ModiQca- 

 tioner i de Bygningsforhold, paa hvilke der ovenfor ved Hemisepiens Karakteristik blev 

 lagt nogen særlig Vægt, eller som i Beskrivelsen bleve nærmere fremhævede som Afvigelses- 

 punkter fra Sepiaformerne. Vi kunne derfor ikke undgaae at kaste el Blik tilbage paa Ar- 

 terne indenfor selve Se^«a-Sægten, forsaavidt disse ere os fuldstændig bekjendte, raen ville 

 da tillige tage Hensyn til de enkelte nye Arter, der findes i vort .Museum og som endnu 

 ikke raaatte være blevne beskrevne. 



Kjertelgruber eller Kjertelporer, som dem der ovenfor omtaltes hos vor 

 Hemisepie at ligge i to Længderækker paa Bugfladen i nogen Afstand fra Kropsiderne, 

 kj endes aldeles kkehos noget sepiaagtigt Dyr, ja heller ikke hos nogetsomhelt andet 

 Dyr af den store Gruppe af Dekapoder, hvortil Sepierne og deres Frænder Loliginerne høre. 

 Den eneste Blæksprutte i det fiele, der er mig bekjendt at frembyde lignende Porer og 

 Gruber, og just paa Dyrets underflade, men talrigere og i stnrre Udbredning, er et Medlem 

 af Sepiola-Rossiafamilien, Sepiola lineola Quoy £ Gaimard. Denne Kappeus eiendommelige 

 Udstyr med dybe Porer fremtræder der i Forbindelse med andre Eiendommeligheder, som 

 utvivlsomt maae stemple Formen som en egen, fra Sepiola vel adskilt Slægt, og den har 

 ogsaa af D'Orbigny faaet et eget, men destoværre slet dannet Slægtsnavn: Sepioloidea*)- 

 Allerede paa Grund af denne Analogi turde man formode', at Tilstedeværelsen af de i 

 Længderækker stillede Gruber hos Eemisepius ville være af en storre Betydning og optræde 

 i Forening med andre Eiendommeligheder. 



Fra Kappens Ydre vende vi os til Armenes Længdeforhold og Udstyr med 

 Sugekopper. 



Smlgn. Férussac et D'Orbigny: Céphalopodes Acétabulifères, Sepiola pi. 3 (fig. 11 Sepioloidea 

 lineolata (Q. Gm.), copieret i Mollusques Fossiles et Vivants pi. 9 fig. 1); men jeg sammensMller 

 Grubesjstemet bos m\a Beniisepius med det hos Sepioloidea ikke alene ifølge Figuren, skjendt denne 

 er meget betegnende, men ifølge Undersøgelser, ansUllede i Aarel 1859 paa Originalexemplarel, der 

 findes i Pariser-Museet. 



