13 475 



uvæsenlig fra de talrige Se^î'a-Arter, tagne hver for sig, og alle i Forening. Betydningen 

 af Afvigelsen forstærkes under alle Omstændigheder ikke lidet derved, at Sugekopperne i 

 de to Rækker tillige have en anden Form end hos Sepierne. Ingen kjendt Art af disse 

 har sine Sugekopper saa nedtrykte, at de blive næsten brikformede. 



Tentaklerne ere fuldt tilbagelrækkelige i særegne Hum paa Siderne af Hovedet hos 

 alle Arter af Sepier; de ere ogsaa tilbagetrækkelige hos Bemisepms, og den ene var helt 

 tilbagetrukket i sit Rum, da Dyret modtoges i Museet; Tentakelkøllen afviger ikke fra Se- 

 pierces ialmindelighed og stemmer navnlig aldeles med visse Sepiers. Det kan ikke være 

 overraskende, at ikke Tentaklerne, ligesaafuldt, som Armene, frembyde os større Forskjellig- 

 heder fra Sepiernes, thi det er idetmindste hos de littorale Dlæksprutter Tilfældet, at 

 Siægtsforskjelligheden er langt mere udtrykt i Armene end i Fangarmene, hvilke sidste i 

 l\eglen kun frembyde iøinefaldende Arlsmærker. 



Nu staaer egentlig kun tilbage at omtale med faa Ord de Uddannelser, som den hele 

 Række af hidtil kjendte Sepia-Årler viser os i deres indre Skelet, i Rygskallen. Det 

 kan ikke nægtes, al naar vi tage den hele Række af Rygskaller for os, som tilhøre de 

 kjendte Arter af Blæksprutter, da er der i visse Henseender ikke ringe Forskjel imellem 

 Ydregrændserne i deres Forhold. Naar vi f. Ex. sammenligne Omridsene af slige langstrakte, 

 elegante Former som Sepia elongate, S. rupellaria o. fl., med dem af de brede ovale hos 

 S. iuherculata, S. officinalis; eller f. Ex. sammenholde Fastheden af den ydre Kalkskorpe 

 hos S. tuherculafa og andre med den tyndere hos 6. inermis og lign., eller Tykkelsen af 

 Underfladens mægtige, cellede Kalkpolslre hos S. Lefehrei o. fl. med de tyndere og 

 kun lidet hvælvede Lag bos /S. aculeata eller S. rosirala"), eller vi betragte den forskjel- 

 lige Uddannelse som Skallen frembyder bagtil, om den — hvad de fleste Arter vise — der 

 er udstyret med en kortere eller længere, lige eller skraal udstaaende, eller endog i Halv- 

 spiral**) opadbøipt Kalkpig, eller om den mangler aldeles en saadan pigartet Forlængelse 

 (som S. inermis, S. tuherculata o. fl.); fromdeles om der paa Skalpladens bagerste Be- 

 grændsninger afsættes en svagere eller stærkere Randvalk af Kalk, saa at der ligesom 

 dannes en indre dyb Hule i denne Ende af Skallen, f. Ex. hos S. rostrata, o. fl., da er alt 

 dette Forskjelligheder i Uddannelsen af dette Hudskelet, som ikke ere ubetydelige, og som 

 ere af allerstørste Vigtighed for os, fordi de ere udprægede i faste eller haarde Dele af 

 Dyret og saa meget mere egne sig til Artskarakterer. Men med alle disse Ændringer i 

 Uddannelsen erkjendes dog let, selv mellem de fjerneste Extremer af en saadan Række af 

 Rygskaller, en langt større indre Forbindelse og Overensstemmelse, end iincllem Hemise- 

 piens og samtlige Sepieariers, og dette Gab imellem dem har nok sil udtryk i den over- 

 ordenlig tynde og svage Udvikling af Rygskallen hos i7e//(we/;ms i det Hele, men dog særligst 



og Sepia hrevimana sip. ». sp. '•'*) Sep. recunirosira sip. ii- sp. 



