17 479 



paa ethvert mandligt Individ, bor man imidlertid ikke undres over, at det har varet saa- 

 længe, inden det tilsvarende Forhold paa Hunnernes Læber blev anerkjendt, uagtet Sepier 

 nu ere holdte i flere Aqvarier. 



Til de ovenfor nævnte Figurer har jeg endnu feiet, 1 Fig. 5, en Fremstilling al 

 Mundpartiets Omgivelser hos det kvindelige Individ af den foran omtalte kapske Sepia tuber- 

 culata, fornemlig fordi det viste det Besynderlige, at Hannen havde anbragt den hele Sper- 

 malophor-Hær paa den udvendige Side af Læben, hvad jeg ikke har seet hos nogen anden 

 Sepia, om jeg endog nu og da har iagttaget, at enkelte Spermatophorer ere blevne hæftede 

 sondrede fra de øvrige og paa den udvendige Side, eller endog nær Armenes Rod. (Smig. 

 f. Ex. Fig. 8.) Hvorvidt den her iagttagne Stilling muligvis ikke er mere end tilfældig for 

 Arten, ter jeg ikke afgjøre, da jeg kun har .havt dette ene Individ til Undersogelse. Men 

 under alle Omstændigheder er Iagttagelsen af denne Stilling ikke uden Interesse just med 

 Hensyn til Hemisepien. Det vil nemlig af Figur 1 sees, at om end ogsaa denne viser 

 Spermato[ horer anbragte paa det Læbeparli, som sædvanlig dertil benyttes hos Sepier og 

 Loliginer, saa ere dog mange hæftede paa Randen af Læben og paa dens udvendige Side. 



Det Foranstaaende vil, mener jeg, mere end tilstrækkelig godtgjere, at vort Individ 

 af Hemisepius, ifølge vore Kundskabers nuværende Standpunkt, ikke kan ansees for et 

 yngre og uudviklet, men er et allerede udviklet. 



Anmærkning. 



Da virkelig brugbare Diagnoser ikke ville kunne gives af de i denne Afhandling nævnte nye, eller 

 formentlig nye Arter, inden Diagnoserne af de tidligere beskrevne Arter af Sepia ere blevne gjenncmsete efter 

 Originalexemplarerne, eller dog forst samtidig med en saadan Revision, maa jeg tier indskrænke mig til fol- 

 gende Oplysninger om dem. 



Sepia Andreana er, som Figuren II, PI. I, antyder, en langstrakt, zirlig Art, i Kroppens Omrids 

 nærmesl at sammenligne med S. Bertheloti (Fér. D'Orb. Tab. 11 og 23), men med et saa langstrakt Sepium 

 (fig. 12— 14), at det nærmer sig til Skallen af Sepia elongata (Fér. D'Orb. Tab. 24), dog uden at have dennes 

 Tykkelse. Ved det i Texten S. 474 omtalte Formforhold i jVrmene og navnlig andet Armpars Forlængelse og 

 Trindhed fjerner den sig fra alle kjendte Sepier. Kun Hunner kjendes. 



Sepia recurvirostra opstilledes i Museet oprindelig paa to Sepieskalier, hjembragte af Hr. Kaptain 

 Strandgaard fra det sydlige Chinahav; flere cre senere hjembragte af andre. 1 Omrids svare de nærmest 

 til D'Orbignys' Figur af S. australis (Fér. D'Orb. PI. 8, fig. 4, 5), dog lidt mere langstrakte; men fra alle Sepie- 

 skaller, der ere mig bekjendte, udmærke de sig derved, at Spidsen {rostrum) er boiet opad i en regelmæssig 

 Halvbue eller llalvspiral, som et liggende •^. 



Sepia hrevimana slutter sig under alle Omstændigheder nole sammen med <S. rostrata, indica og 

 aculeata, men synes at have Tentakalkøllen kortere end nogen af disses. Den vil maaskee vise sig at være 

 kun en Varietet eller yngre Form af én af de førstnævnte; men intet sikkert kan antydes, inden en i 

 D'Orbigny's Originalbeskrivelse indtraadt Forvexling imellem Forholdene i disse Arters Sugekopper bliver udredt. 



Vidcnsk. .Selsk Skr. 5. Række, nalurvldensk. og irnilhein. Afdelinç. X. ! 



