490 8 



en anden Gjennemboring, hvori under Forsøgene blev indsiit el lille, i 5le Dels Grader ind- 

 delt Thermometer, som hikkede for Aabningen. 



Til Maaiingerne benyttedes en større, af Prof. Jünger forfærdiget, optisk Theodolilh, 

 der ligesom det Meyersteinske Spektrometer var forsynet med Kollimator og Iagttagelses- 

 kikkert. Delekredsen var inddelt i 12te Dels Grader, og ved Hjælp af to Afiæsningsmikro- 

 skoper kunde hver to Sekunder direkte aflæses. Et lille med Stilleskruer forsynet Rord til 

 Prismet var anbragt midt i Delekredsen og saaledes forbunden med denne, at en Omdrej- 

 ning af Bordet for sig, uafhængig af Delekredsen, ikke ret vel lod sig udføre. Derimod 

 kunde Kikkerten og Delekredsene omdrejes saavel samlede som hver for sig. 



Iagttagelserne med dette Apparat bleve anstillede paa en Maade, som var forskjellig 

 fra den hidtil til nøjagtige Maalinger næsten udelukkende anvendte Methode , der som be- 

 kjendt gaar ud paa Bestemmelsen af Minimalafvigningen. Maaiingerne gik nemlig ud paa 

 Bestemmelsen af den Vinkel, som Prismet maatte omdrejes for at give den 

 samme Afvigning. Af denne Vinkel i Torbindelse med Prismets brydende Kant og den 

 konstante Afvigning beregnedes da Brydningsforholdet for den iagttagne Bølgelængde. Efter 

 de mange Maalinger, jeg har udført efter denne Methode , som Apparatets Konstruktion, 

 nemlig Prismebordets faste Forbindelse med Delekredsen, ledede mig ind paa, kan jeg an- 

 befale den baade som nøjagtig og som bekvem i Udførelsen. 



Er 71 Prismets Brydningsforhold for en bestemt Bølgelængde, ere i og i\ Indfalds- 

 og Brydningsvinklen for den indfaldende Straale, j/ og i' de tilsvarende Vinkler for den 

 udtrædende Straale, saa har man 



siti i = n Hin i^ og sin i' = n sin z'j ', 

 hvoraf følger 



. i -{-i' i — i' . i, + i,' i, — i,' 

 sin — — cos ^n sin cos , 



i-\-i' . i — i' i, + i-i' . i, —i,' 



cos — 7,— sm — „— = n cos — — - — — sm - 



2 2 2 2 



Betegnes endvidere Prismets brydende Kraft ved 2p, den konstante Vinkel, som den ud- 

 trædende Straale danner med den indfaldende, eller Afvigningen ved 2a, og er endelig den 

 Vinkel, som Prismet maa omdrejes for paa ny at give denne Afvigning, 2b, saa har man 



i+i'=2{a+p], i^+ii'=2p, i—i'=+2b. 

 De to foregaaende Ligninger blive herved 



sin (a +p) cos b ^= n sin p cos - — - — ~, 



+ cos {a + p) sin b = n cos p sin - — - — ~. 

 Elimineres heraf i", — 1\' og sæltes for Kortheds Skyld 



