415 



eller anden Aflæsning ; Reductionen er da skeet efter Hjælpetavlen Nr. LV1 i Observationernes 

 lste Bind. 



Af den observerede Zenithdistance blev først Refractionen beregnet. Denne blev 

 tagen af Tavlerne i Greenwich Observations 1836, der ere en forbedret Form for dem, som 

 Hessel bar givet i Tabulæ Regiomontanæ. Barometerstanden er taget uforandret af Obser- 

 vationerne, men af de to Thermomètre, som Maskelyne aflæste, ere kun Angivelserne af det 

 ene, nemlig det ydre, brugte til Bestemmelsen af Refractionen, efter forst at være corrigerede 

 med -f (, °, 5 etter Airys Forskrift. 



Til Grund for Bestemmelsen af de sande Nordpolardistancer er der lagt den Under- 

 søgelse af Messingqvadranten, som Olufsen har offentliggjort i Astronomische Nachrichten, 

 9de Hind. lian har nemlig der i temmelig sammenhængende Perioder angivet Værdien af 



Størrelserne p og q i Udtrykket 



90° — p — q cos N. P.D., 

 der maa adderes til den for Refraction befriede Zenithdistance for at frembringe Nordpolar- 

 distancerne. Storreisen q forandrer sig omtrent proportionalt med Tiden, men Værdierne 

 af p vise ikke nogen regelmæssig Gang. Derfor blev i de Tidsrum, i hvilke Bestemmel- 

 serne af p og q ikke gaves af Olufsen, p laget som Middeltal af den nærmest folgende og 

 foregaaende Værdi. Efter hele Udirykkets Addition til Zenithdistancen blev der ingen videre 

 Correction anbragt, om end Observationerne paa enkelte Steder vise, at Forandringerne i 

 Instrumentfeilene ikke strengt kunne antages at have været saa jevne, som det af Tavlerne 

 for p og q synes. En yderligere Undersøgelse af Indexfeilen for hver Observation vilde 

 imidlertid have været altfor besværlig i Forhold til den ringe Forbedring, den kunde med- 

 fore, og ofte kunde den slet ikke gjennemføres af Mangel paa tilstrækkelige Data. 



Det overveiende Fleertal af de iagttagne smaa Stjerner er ikke blevet observeret med 

 Qvadranten, og navnlig har Maskelyne i 1767 og 1768, i hvilke Aar Passageobservationerne 

 forekomme i størst Antal, ikke observeret Zenithdistancen af en eneste af de Stjerner, hvis 

 Passage han bestemte; til de faa Qvadrantobservationer i 1768 havdes allerede de tilsvarende 

 Passager i 1765. Paa Passageinstrumentet aflæste han umiddelbart Nordpolardislancerne i 

 hele Minuter, og denne Angivelse er efter Anbringelse af Befractionen benyttet i Begningen 

 i Mangel af en nøiagtigere; men det viser sig, at Maskelyne ikke har været noieregnende 

 med Index, thi Aflæsningerne afvige for en enkelt Stjernes Vedkommende ikke sjeldenl over 

 5' fra hinanden. 



IV. Om Bestemmelsen af Middelpladserne samt om 

 Observationernes Nøiagtighed. 



Middelpladserne af Stjernerne i Fortegnelsen fandtes af de sande Pladser ved Hjælp 

 af Tabulæ Regiomontanæ. Efter de Formler, som Bessel der angiver, bleve Constanterne 



