10 ANDERSSON, VÄXTPALEOXTOLOGISKA UNDERSÖKNINGAR. 



Kullaberg' och Hallandsås. 



Kullaberg stod som en ö upp öfVer. och Hallandsås sköt 

 som en ännu mera markerad halfö än den nu är, ut i det 

 senglaciala hafvet (se kartskissen sid. .")). Den senare stod 

 således i omedelbar förbindelse med det vegetationstäckta 

 landet oeh den förra låg detta så nära att en invandring dit 

 af den i det närmaste landområdet härskande floran var a 

 priori ytterst sannolik. Pa bägge finnas mossar, delvis ganska 

 fullständigt tillgängliga. 



Björkeröds mosse (4). Denna mosse är belägen uppe på 

 Kull a b er g i en dalsänka, som går fram mellan den s. k. 

 Håkullen (1<S<S m.) och den nordost om denna liggande bergs- 

 ryggen. Höjden öfver hafvet torde vara omkring 155 å 160 m. 

 — I äldre tider lär i denna mosse stor torftägt bedrifvits. 

 Numera har emellertid denna upphört, afloppet har igengrun- 

 dats, Sphagna fylla de gamla torfgrafvarne, i raidten är en 

 liten sjö; tack vare den på höjderna rundt kring mossen plan- 

 terade barrskogen ger hela sceneriet intrycket af att man 

 står invid en småländsk skogskärn, så vidt är det till ut- 

 seende och vegetation skildt från sluttningarne med bokskog 

 och slättlandet med sina stora sädesfält strax nedanför. 



Lagerföljden var nedifrån uppåt. 



1. Lera. Denna sågs visserligen ej, alldenstund mossen 

 var så fyld med vatten, att det var omöjligt nedtränga till 

 botten, men enligt uppgift af en arbetare, som i många år 

 varit sysselsatt med torftä2:t här, låg; lera öfverallt, men mäk- 

 tigast i södra kanten, under torfven. — ■ Denna uppgifts till- 

 förlitlighet styrkes också därutaf att vid en liten, nu nästan 

 utgräfd mosse, som låg ett hundratal fot längre ned pa bärget, 

 fans en typisk, något sandhaltig sötvattenslera, i hvilken 

 ett blad af Dryas octopetala anträffades. Det torde derför 

 vara mycket sannolikt att den under Björkeröds mosse lig- 

 gande leran är en glacial sötvattenslera. 



2. T o rf. 



n. Ett stort antal kottar af jT^rr fans i undre delen. Torf- 

 ven, i hvilka dessa lågo, var dock nära kanten — längre ut 

 kunde denna del af torfven på grund af vattenrikedomen ej 

 åtkommas — så förmultnad, att (ifriga växtlämnine-ar med 



