BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 18. AFD. III. N:0 2. 17 



Elien har på branterna af de bägge höjdsträckningarne 

 funnit lämpliga lokaler. I de delar af mossarne, som bildats 

 under dess tid, finnas också ofantliga massor detritus, här- 

 stammande såväl från detta träd själft som från den rika 

 underskog, som frodats i ekskogen. 



Öfverensstämmelsen med Sydskåne har sålunda varit ganska 

 fullständig, men gå vi till nutiden, finna vi, att medan där 

 bokskogen växer, här endast ljungen ^ täcker de nakna hedar, 

 vinden piskar fram öfver. Jordmånen är visserligen sämre 

 än söderut; både Kullen och Hallandsås ligga också öppna for 

 vindarne från Nordsjön och Kattegat, men alla orsakerna till 

 dessa områdens skoglöshet äro antagligen ej därmed angifna. 

 Under hänvisande till Gloersens ' framställning af orsakerna 

 till vestra Norges skoglöshet, behöfver här endast framhållas, 

 att dessa torde vara desamma på bägge ställena. Skogs- 

 eldar förenade med hufvudlöst skogshygge i äldre tider hafva 

 gifvit vinden kraft att värka som en vida svårare fiende till 

 skogen än den var när naturen ostörd skötte denna. Skogens 

 användande som betesmark har hindrat uppväxten af ungskog 

 och till sist har ljungen ryckt in och kufvat äfven de sista 

 rasterna af det gamla beståndet. 



Vestra Östergötland. 



Nathorsts ^ (1886) fynd af Drijas i kalktuff vid Rangil- 

 torp nära Vadvstena, samt traktens allmänna geologiska bygg- 

 nad — ett typiskt utveckladt moränlandska^i, i hvilket kross- 

 stensgruset visar hög kalkhalt — voro fakta, som talade för 

 att snarast möjligt egna trakterna närmast Omberg en nog- 

 grannare undersökning i nu ifrågavarande hänseende. Genom 

 understöd af K. Vetenskapsakademien blef detta också sist- 

 lidne sommar möjligt. 



Med Motala såsom första utgångspunkt besöktes en stor 

 del af de mossar, som finnas norr, öster och söder om denna 

 stad, sedan fullföljdes undersökningen kring Vadstena och till 



' Pä. Kullaberg har i senaste tid stora skogsplanteringar utförts, men 

 dessförinnan låg »bärget» som en kal hed. 



^ Nogle Ord om Vestlandets Afskovning. TiJskr. f. Landmaend 1874. 



' Om lemningar af Dryas octopetala L. i kalktuif vid Rangiltorp nära 

 Vadstena. K. Vet -Akad. Förh. Öfvers., 188(5, N:o 8. — Det var också prof. 

 A. (i. Nathorst, som först godhetsfuUt fäste min uppmärksamhet på önsk- 

 värdheten ijf att företaga undersökningar i denna trakt. 



2 



