BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 18. AFD. III. N:0 5. IS 



hvarifrån de utgått.» — Såsom typer för slägtet anföras Con- 

 ferva lanosa (= C. congregata), C. arcta (= C. centralis) 

 och C. membranacea (= Vaucheria brasiliensis Mart.). 



Slägtet Conferva har följande diagnos: »Fröns filiformiSy 

 articulata, honiogenea, simplex aut varie ramosa, articuU adiilH 

 indivisi, superiores hreviores, novi äivisione articuli terminalis 

 orti. Sporidia subglohosa, niotu prcedita per mamillam tuhidose 

 productam erumpentia. Coniocystce externa, ad fila lateraUter 

 sessiles.» Om slägtet tillägges: »Hos största delen af de greniga 

 Conferverne växer individet dels genom en jemn förlängning 

 af de existerande cellulerna dels genom nya cellers bildning 

 till följe af den terminalas tudelning. De öfversta cellulerna 

 äro sålunda de yngsta och de kortaste, de nedersta de äldsta 



och oföränderliga, sedan de uppnått en bestämd längd 



Grenarne uppstå på samma sätt genom en lateral utvidg- 

 ning af cellmembranen, som fortgår tills den nya grenen 

 fått en vanlig cellul-längd, då den genom ett diaphragma åt- 

 skiljes från modercellulen.» Af den typförteckning, som lemnas, 

 framgår, att detta slägte till sin begränsning omfattar de 

 sektioner af slägtet Gladophora, som benämnas Cladophera verre 

 eller Eucladophora och Aegagropila med uteslutande af ett 

 fåtal arter, hvilken af J. G. Agardh föras till det nya 

 slägtet Lychffite. 



Om, såsom J. G. Agardh anmärker, förut gjorda försök 

 att sönderdela det gamla slägtet Conferva, ingenstädes funnit 

 fullt erkännande, så kan detta i ännu högre grad sägas om 

 detta försök af honom. Den enda fykolog, som, så vidt jag har 

 mig bekant, erkännt detsamma är J. E. Areschoug, hvilken på 

 samma gång han fäller det ofvan citerade omdömet om Kutzing's 

 systematisering af ifrågavarande växtgrupp yttrar: »melius- 

 rem tradavit J. G. ÄgardJt, qui veris jrrincipiis sna snperstruxit 

 genera.^ Hans erkännande af J. G. Agardh's system går dock 

 icke längre — af grunder som ej angifvas — än att två 

 af de nämnda slägtena: Acrosiphonia oeli Conferva upptagas 

 såsom underslägten under Conferva; jfr. Phyc. scand. s. 419 

 och följ. I öfrigt har bristen på erkännande gått så vidt, att 

 t. o. m. i ett så betydande arbete som de Toni's Syll. Alg. 

 icke ens namnet Acrosiphonia upptages bland synonymerna 

 till Cladopliora, ehuru här dock finnes ett sådant namn som 

 Spongosiphonia Aresch, hvilket betecknar ett slägte, som af dess 

 uppställare själf indrogs några år efter sedan det publicerats. 



