BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 18. AFD. III. N:0 5. 17 



kägellika. En typisk sådan form har Ä. stolonifera Kjellm. 

 (Tafl. VI, fig. 1). Så synes också vara fallet med Ä. minima 

 (FosL.) Kjellm. Jfr. Wittr. et Nordst. Alg. exs. fasc. 19, 

 n:r 926. Denna penselform synes icke vara vanlig och till- 

 hör, så vidt jag känner, endast epifytiska arter. Vanligen 

 äro tofsarne mera stråligt bygda, närmande sig formen af ett 

 halfklot eller t. o. m. ett klot. En sådan form kunna både 

 epifytiska t. ex. A. hom.bycina Kjellm. och på sten växande 

 arter hafva. En väl utpräglad sådan form har den på sten 

 växande A. vernalis Kjellm., då den är rikt utvecklad, och 

 A. centralis (Lyngb.) Kjellm., särskilt såsom ung; jfr. t. ex. 

 tafl. V, fig. 1. Öfvergångar mellan dessa typer finnas, t. o. m. 

 hos samma art. Såsom ung är t. ex. A. hamulosa Kjellm. 

 tjockt penselformig, men blir såsom äldre nästan bollformig. 

 Såsom exempel på mattformiga Acrosiphonior kunna A. setacea 

 Kjellm. och A. flaccida Kjellm. anföras. De bibehålla matt- 

 formen såsom äldre, ehuru de då ofta under vissa förhållan- 

 den blifva mera stråligt utbredda och närma sig klotformen. 

 Stundom hafva mattorna en föga utbredd bas och påminna da 

 mycket om de tofslika arterna. Så synes t. ex. fallet vara 

 med A. peniciUiformis (Fosl.) Kjellm. Detta är de typiska 

 mattorna. Det finnes äfven mattor af annat slag. ^-I. effusa 

 Kjellm. är den mest utpräglade representanten för sådana. 

 Deras allmänna form kan icke gerna betecknas annat än matt- 

 lik, men växten består i sjelfva verket af två olika afdel- 

 ningar eller våningar, nämligen af ett basalt, temligen tjockt 

 och ganska vidt på underlaget utbredt parti och från detta 

 utgående, mer eller mindre tätt intill hvarandra närmade 

 pensel- eller nästan bollformiga delar; jfr. tafl. VII, fig. 1. 

 En likartad, ehuru mycket svagare utpräglad dylik form har 

 A. paUida Kjellm. 



dessa, hvilka kunnat undersökas i ] ef vande tillstånd eller på material, så kon- 

 serveradt, att en närmare undersökning varit möjlig. På vanligt sätt konser- 

 veradt, d. v. s. på papper upplagdt och torkadt material lämpar sig icke här- 

 till. För samlare af dessa växter torde jag derför böra påpeka, att det för 

 närmare undersökning är nödigt att hafva växten icke blott på vanligt sätt 

 uppfästad utan äfven omedelbart efter upptagandet ur hafvet inlagd i utspädd 

 sprit, svag saltlösning, liqnor Hantzschii eller andra konserveringsvätskor, som 

 ej för starkt förändra cellbyggnaden och behälla växten i det skick, att en 

 utredning af den allmänna byggnadsplanen är möjlig. Lämpligast har jag 

 funnit svag saltlösning och liquor Hantzschii vara. Deri konserverade Acro- 

 siphonior hafva under mer än 10 år hållit sig utmärkt väl, t. o. m. endast i 

 ringa grad förändrat sin färg. 



