BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 18. AFD. III. N:0 5. 27 



att dess nedersta cell eller nedre celler upplösas. Hos en af 

 de grofva arterna A. flaccida Kjellm. har jag aldrig funnit 

 . hufvudskottet i förbindelse med en basalkropp. ' Hos den liade 

 hufvudskottets basaldel dels sådant utseende, som fig 3, tafl. 

 III utvisar, dels ett sådant som fig. 4 på samma tafla anger. Det 

 senare liar jag tolkat så, att hufvudskottet i sin nedre del 

 upplösts och att derefter basalcellen undergått en bestämd 

 förändring till form och byggnad, som motsvarar den, hvilken 

 den subterminala cellen röner efter toppcellens i hufvudskottet 

 upplösning. 



Rörande dessa basalkroppars natur, så sj^nas mig före- 

 liggande fakta otvetydigt ange, att de äro upplagsrötter eller 

 delar af sådana. Jag skall återkomma till dem vid redo- 

 görelsen för rotsystemet. 



Frånser man hufvudskottet och dess föryngringsskott kan 

 skottsystemet i öfrigt sammansättas af sinsemellan i hufvud- 

 sak lika skott eller af skott, som till sin utveckling, byggnad 

 och funktion äro i väsentlig grad olika. Olika arter förhälla 

 sig häri konstant på olika sätt. Till den förra typen höra 

 t. ex. de båda arterna A. sefacea K.jellm. och A. flaccida 

 Kjellm.; jfr. tall. II och tafl. III, fig. 1 — 14. Den enda olikhet 

 med hänsyn till skotten, som råder hos dessa, är den, att sido- 

 skotten äro finare och svagare utvecklade än deras moder- 

 skott. Men härvid bör dock noga märkas, att samma skott i 

 olika utvecklingsstadier företer högst väsentliga olikheter. 

 Jemföras t. ex. fig. 8 och 22, tafl. II, som återge toppen af 

 grenar hos A. sctacca Kjellm., så synas dessa vara tydligen 

 olika bilder. Men den i fig. 8 afbildade grentoppen är vegeta- 

 tiv, den i fig. 22 fertil; den senare är utgången nr en gren 

 af lika form och byggnad som den, fig. 8 återger. Det gäller 

 sålunda att jemföra skott af samma utvecklingsgrad. Hvad 

 särskilt angår A. flaccida Kjellm., så förekommer hos den 

 ett slags skott, hvilka ganska starkt afvika från de öfriga. 

 Ett sådant är återgifvet genom fig. 6, tafl. III. Denna af- 

 vikelse är dock mera skenbar än verklig. Skottet är i sjelfva 

 verket ett typiskt skott och har vuxit såsom ett sådant, men 

 vid en viss tidpunkt har toppcellen upphört i sitt växande 

 och dött, hvarefter från den subterminala cellen bildats ett 



' Jag bör dotk nämna, att jag af denna art haft att tillgå endast en 

 ringa mängd lämpligt konserveradt material, emedan jag vid dess insamling 

 förblandade den med en annan art. 



