BIHANG TILL K. SY. VET.-AKAD. HANDL. BAXD 18. AFD. III. N:0 5. 47 



2. Acrosiphoniornas lefuadssätt. 



Acrosiph oniorna äro alla, sävidt hittills är kändt, hafs- 

 växter. Några arter gå dock in i Östersjön och förekomma 

 äfven i dess nordliga del, hvilket visar, att dessa växters for- 

 dran på salthalt hos vattnet är olika och för vissa arter 

 ganska ringa. 



De tillhöra likaledes alla den litorala regionen, ehuru en 

 del gå något djupare ned än andra. Nära vattenytan eller 

 öfversta vattenmärket växa t. ex. regelbundet Ä. pallida 

 Kjellm., a. effusa Kjellm. o. a.; något djupare ned träffar 

 man t. ex. Ä. centralis (Lyngb.) Kjellm. och A. setacea 

 Kjellm. 



Somliga förekomma uteslutande i fritt haf, andra synas 

 bundna vid eller föredraga vattenfyllda klipphålor. En del 

 uppträda alltid på öppen kust, t. ex. .4. rcrnaUs Kjellm., 

 andra t. ex. .4. setacea Kjellm. A. flaccida Kjellm. A. stoloni- 

 fera Kjellm. åtminstone företrädesvis pa skyddade ställen, i 

 instängda vikar med stilla vatten. 



De flesta äro fästa på sten, helst flata, sluttande hällar, 

 livilka äro täckta med ett mer eller mindre tjockt sandlager. 

 A. setacea Kjellm. och A. flaccida Kjellm. synas föredraga 

 större flata stenar, täckta med ett lager af slam och multnade 

 delar af andra alger och växter t. ex. zosterablad. ^4. vernalis 

 Kjellm. har jag träffat endast på branta klippor. En art, 

 A. effusa Kjellm. synes växa uteslutande på i vattnet ned- 

 sänkt gammalt pål virke. Vissa arter äro epifyter, uppträdande 

 antingen såsom A. stolonifcra Kjellm. och A. homhycina Kjellm. 

 pä fleråriga alger eller såsom A. minima (Fosl.) Kjellm. på 

 enåriga. 



I regel bilda Acrosiphoniorna mer eller mindre täta be- 

 stånd af större eller mindre, i allmänhet dock ringa utsträck- 

 ning, än fullt rena än med inblandning af andra alger, ofta 

 Cladophora-, Ectocarpus- och Pylaiella-arter. 



I den skandinaviska vinterfloran ingår, så vidt jag känner, 

 ingen Acrosiphonia-art. Somliga arter iTppträda dock tidigt 

 på våren, nå då sin fulla utveckling och saknas under andra 

 tider på året. Så är fallet med A. setacea Kjellm. och A. 

 vernalis Kjellm. Något senare äro A. flaccida Kjellm. och 

 A. centralis (Lyngb.) Kjellm. En del äro rena högsommar- 

 växter såsom A. pallida Kjellm., A. effusa Kjellm. m. fl. 



