60 F. R. KJELLMAX, CHLOROPHYCÉSLÄGTET ACROSIPHOXIA. 



nala segmentet. Slutgrenarne blifva oftast sj^lformade, med 

 lång livass spets. Dessa sylgrenar äro än långa än temligen 

 korta och i synnerhet i senare fallet tjockast ett stycke ofvan 

 basen. Den vägg, genom hvilken ett grenanlag afskiljes från 

 utgångscellen, faller oftast ett stycke, stundom långt iitom 

 modercellens kontur. 



Den interkalära delningen sträcker sig på sin höjd så 

 vidt, att cellerna blifva lika långa som tjocka; oftast afstannar 

 den förr, så att den vanliga cellängden är 1' o gånger större 

 än tjockleken eller derutöfver. Toppcellerna i skott, som befinna 

 sig i stark tillväxt, äro mycket langa, så att dessa skott under 

 växandet bildas af segment, som äro ända till 14 gånger så 

 långa som tjocka. 



Cellerna äro cylindriska, i skottsystements öfre del svagt 

 tunnlika. Kloroplasten är lik den hos A. sefaceo Kjellm. jfr. 

 tall. II, fig. 12. Kroppsväggen är i skottsystemets nedre del 

 tjock, starkt sekundärt förtjockad. med längs- och tvärskiktadt 

 sekundärt förtjockningslager. som med förtjockad kant afsätter 

 sig mot de tunna tvärväggarne. 



Rotsystemet är jemförelsevis svagt utveckladt och utgör es 

 endast af från skottsystemets nedre del utgående sidorötter. 

 Rötterna äro med undantag af de från hufvudskottet utgående, 

 långa, temligen rikt strödt greniga, långcelliga, en del med 

 topparne utbildade såsom grip-, hos andra såsom upplagsorgan. 

 De förra utskicka i spetsen korta, greniga, småcelliga ut- 

 skott; de senare äro i regel mycket kraftigt utvecklade, med 

 upplagsdelen ofta lik den hos A. hamulosa Kjellm. (tafl. I, 

 fig. 18), men stundom mera lång- och frigrenig. I senare 

 fallet är den cell, frän hvilken grenarne utgå antingen af 

 vanlig form eller är den mycket grof, tjockväggig, nedtill 

 lökformigt utvidgad. Flere rotspetar, ombildade till upplags- 

 organ, kunna sammansluta sig till cellhinnor, som stundom 

 hafva betydlig utsträckning. Upplagsrötternas celler äro redan 

 medan växten befinner sig i full utveclding, eller nyss inträdt 

 i fertilt stadium, mycket stärkelserika. Den \'é,gg, som åt- 

 skiljer ett rotanlag från en skottcell faller innanför moder- 

 cellens yttervägg. 



De fertila cellerna uppträda åtminstone under det tidiga 

 fertila stadiet mest enstaka, mindre ofta 2 — 3 i rad. De äro mer- 

 endels långa, mest 2 — o gånger, sällan mindre än 1' ^ gånger 

 så långa, som tjocka. (Beskrifning efter torkadt material.) 



