BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 18. AFD. III. NIO 5. 65 



TJthreåniug. Hittills endast känd frän Norge, Tromsö. 

 + + Rami nec ramuli apicibns flagelliformiter pro- 

 ducti. 



§ Rami principales valde ilaccidi; cellulse 

 terminales ramorum vivace crescentium 

 diametro 10— 18-plo longiores. 



7. Acrosiphonia flaccida Kjellm. mscr. 



A. c^spite obscure viridi, circa 6 cm. alto, laxo, soluto; axi pri- 

 mario contiuuata vegetatione, basi saepe 30 (X. crassitudine non exce- 

 dente, infra apicem usque 250 (.t. crasso, ramisque principalibus valde 

 flaccidis, peracta divisione intercalari superne e cellulis diametro 2-plo 

 brevioribus ad ;equalibus rarius una alterave cellula diametro 2-plo longiori- 

 bus contextis, coryiiibose ramosioribus; ramulis sparsis, solitariis, rare 

 geminis, superioribus ssepins oppositis, erectis, iis ejusdem ordinis inter 

 se crassitudine valde dissiinilibus, sa;pe axi matricali duplo teniiioribus, 

 a3qualibus; cellulis terininalibus ramorum crescentium fere cylindricis, 

 divisione instante diametro usque 10 — 18-plo jongioribus. Tab. III, 

 tig. 1—14. 



Slägfskap. Växten är säkerligen nära beslägtad med 

 följande, men genom flere betydande och, som jag tror mig 

 hafva funnit, konstanta karakterer skild från denna. 



Ärtbeskrifning. Växten bildar jemntoppade, fullt rediga 

 mattor af ringa utsträckning, omkring 6 cm. höga, mörkgröna, 

 nedtill icke, upptill svagt slemmiga, efter torkning spröda. 



De sinsemellan fria, endast nederst genom de om livar- 

 andra gående rötterna löst sammanhållna individ, af hvilka 

 hvarje tufva sammansättes, äro utdraget qvastlika, m^^cket 

 slaka och slankiga; tafl. III, fig. 1. 



Hos denna art har jag aldrig funnit hufvudskottet fästadt 

 vid en basalkropp. Dess bas har ofta det utseende, som tafl. 

 III, fig. 3 utvisar, nedtill upplöst, smal, stundom blott 30 u 

 tjock, tilltagande i styrka uppåt. Då detta är det utseende, 

 som det vidfästade hufvudskottet oftast har hos Ä. sdacea 

 Kjellm., har jag deraf dragit den slutsatsen, att hufvudskottet 

 äfven hos A. flaccida K.jellm. ursprungligen utgår från en på 

 underlaget utbredd, antagligen från en vegetationsperiod till 

 en annan öfverlefvande basalkropp, hvilken väl äfven i detta 

 fall är en metamorf rotspets. Dylika rotspetsar finnas näm- 

 ligen äfven hos denna art; jfr. tafl. III, fig. 14. I vissa fall har 

 upplösningen af hufvudskottets nedre del gått längre; basal- 



5 



