BIHANG TILL K. SV. YET.-AKAD. HANDL. BAND. 18. AFD. III. N:0 5. 75 



Det är regelbundet, rikt, men ej gyttradt grenigt, i början 

 qvastlikt, sedan mera klaselikt. Grenarne af l:sta ordningen 

 aftaga i styrka från nedom midten af hnfvudskottet nppåt. 

 Flertalet af dessa grenar upprepa hufvudaxeln; en och annan 

 af de nedre är utbildad till krokgrenar af de typer, som lig. 

 7 — 8, tail. IV ange. Hufvudgrenar, som utgå från ett i spetsen 

 upplöst hnfvudskott eller dess föryngringsgrenar, likna till 

 förgreningen det genomgående hnfvudskottet. Från detta ut- 

 gående starka grenar af l:sta ordningen äro äfven de i växtens 

 yngre tillstånd qvastlikt greniga med de längsta och starkaste 

 grenarne af 2:dra ordningen utgående vid moderaxelns midt 

 och nående i jemnhöjd med denna; tafl. IV, fig. o. Starka 

 grenar af 2:dra ordningen likna dem af l:sta, men hafva färre 

 från midten utgående starkare grenar af 3:dje ordningen, 

 hvilka nå nästan i jemnhöjd med moderaxeln. Grenarne af 3:dje 

 ordningen äro mest enkla, de starkaste af dem med sparsamma 

 korta grenar af 4:de ordningen. Hnfvudskottet och hufvud- 

 axeln i grenarne af lägre ordning kan nedtill lätt följas, högre 

 upp blir det svårare, emedan sidoaxlarne äro af nästan lika 

 tjocklek och styrka som moderaxeln vid och ofvan sidoaxelns 

 utgångspunkt. Grenarne äro strödda, allsidiga eller, särskilt 

 upptill, sträckvis ensidiga, stundom och mest i skottsystemets 

 nedre del pariga. De i senare fallet från samma cell utgående 

 två grenarne utgå antingen åt samma sida, tafl. IV, fig. 11, 

 eller åt olika håll, men då icke diametralt motsatta utan mer 

 eller mindre närmade hvarandra; tafl. IV, fig. 9 — 10. En del 

 grenar äfven af högre ordning än l:sta äro i skottsystemets 

 nedre del utbildade till krokgrenar. 



Hnfvudskottet bildas nedtill af celler, som äro 1' .^ — 2 

 gånger så långa som tjocka, stärkelserika. Toppcellen är. da 

 tillväxten föregår lifligt, lång, cylindrisk med afrundad, stun- 

 dom svagt klubblik spets. I en 570 f.i. lång toppcell hade den 

 vid delningen afskilda initialcellen en längd af blott 55 u. 

 Nedanför toppcellen bildas följaktligen hnfvudskottet ursprung- 

 ligen af långa celler. Då tillväxten är liflig, är deras längd 

 vanligen 7 — 8 gånger större än deras tjocklek. Längre ned 

 och till större delen af sin längd består hnfvudskottet af 

 celler, som mestadels äro IVo — 2 gånger så långa som tjocka. 

 Sällan, åtminstone medan växten ännu befinner sig på vege- 

 tativt stadium, sträcker sig den interkalära delningen så långt, 

 att cellernas längd blir mindre i förhållande till tjockleken. 



