80 F. R. KJELLMAN, CHLOROPHYCÉSLÄGTET ACROSIPHONIA. 



11. Äcrosiphonia cincinnata (FoSL.) Kjellm. mscr. 



Descr. et Exsicc. Spongomorj^ha cincinnata Fosl. in Wittr. 

 et NoRDST., Alg. exsicc. Nio 617. 



Anmärkning om arten. Från föregående art skiljer 

 sig denna, derigenom att den växer på sten, är mindre och 

 betydligt finare, af blekare färg, har svagare rotsystem och 

 särskilt genom de upptill hopade, starkt flagellikt förlängda, 

 utspärrade, böjda och sammanvecklade grenarne. De fertila 

 cellerna äro äfven hos denna art korta, från dubbelt kortare 

 till 1^2 gång längre än tjocka, men efter hvad jag kunnat 

 finna, icke så talrika i samma rad, vanligen 10 — 15. Jfr. för 

 öfrigt Fosl. anf. st. 



Förekomst. Växer enligt Foslie (anf. st.) i klipphålor i 

 litoralregionen. Är fertil i slutet af augusti månad. 

 Utbredning. Norge, Vestfinmarken, Ingo. 



Sectio III. Acrogonicse. 



CellultB fertiles jam al) initio ad complures seriatse, series 

 terminales formantes. 



12. Äcrosiphonia penicilliformis (FoSL.) KjELLM. mscr. 



Char. ideia ac sectionis. Tab. III, fig. 15 — 16. 



Descr. Spongomorpha arcfa t. penicilliformis Fosl., Mar. 

 Alg. Norw. p. 131. 



Exsicc. Spongomorpha arcto f. penicilliformis Fosl. in 

 WiTTR. et NoRDST., Alg. exsicc. N:o 613. 



Artbeskrifning. Växten bildar tofslika (mattlika?), 

 nästan till basen rediga, omkring 4 cm. höga, jemtoppade, 

 glanslösa tufvor af mörkgrön färg. 



Hufvudskottet är kort, upptill upplöst, smalt omvändt 

 kägelformigt, nedtill 30 /it. tjockt, bildadt af celler, som mesta- 

 dels äro 2 — 4 gånger så långa som tjocka, ehuru celler finnas, 

 som äro kortare, ända till ungefär lika långa som tjocka. 

 Ofta är hufvudskottet äfven upplöst vid basen, så att det be- 

 står af endast ett fåtal celler. 



