BIHAXG TILL K. SV. VET.-AKAD. IIAXDL. BAND. 18. AFD. III. N:0 ö. 81 



Hufvudgrenarne, som äro sidoaxlar af första eller ännu 

 högre ordning, hafva en tydligt följl)ar liufvudaxel, som ned- 

 till är omkring 50 f.i. tjock, här bildad af länga, ända till 4 

 gånger så långa som tjocka celler, upptill omkring 140 ,a. tjock, 

 efter den interkalära delningens slut bestående af celler, som 

 äro omkring 1' .^ gäng så långa som tjocka. Hufvudgrenarne 

 äro glesgreniga med sidoaxlar af endast få ordningar. Sido- 

 grenarne äro strödda, ofta sträckvis ensidiga, ensamma, långa, 

 klaselikt greniga, jemn tjocka, de af samma ordning af unge- 

 fär lika styrka och tjocklek, upprätt tilltryckta. Spinescenta 

 skott och krokskott saknas. 



Kroppväggen är i äldre delar starkt sekundärt förtjockad, 

 med det sekundära förtjockningslagret längsskiktadt och äfven, 

 särskilt i de fertila cellerna mycket tydligt — på efter 

 torkning uppblötta exemplar — tvär- eller ringskiktadt. Om 

 kloroplastens byggnad lemnar det material, jag haft till under- 

 sökning, ingen säker upplysning, ej heller om vidden af den 

 interkalära celldelningen. 



Rotsystemet är jemförelsevis svagt utveckladt. Endast 

 sidorötter äro funna. Dessa utgå ensamma eller i motsatt 

 ställning från hufvudskottet och nedre delen af hufvudgrenarne, 

 äro relativt grofva, icke eller sparsamt greniga. Upplags- 

 rötternas toppar utgöra antingen en liten småcellig paren- 

 kymatisk cellkropp af samma utseende som hos Ä. flaccida 

 Kjellm. (jfr. tatl. III, tig. 14) eller äro de kransgreniga med 

 få antingen korta, mera tätt sammanslutande eller längre, på 

 underlaget krypande, kortcelliga, stärkelserika grenar. Grip- 

 rötter af för dessa vanlig byggnad synas också förekomma. 



De fertila cellerna bilda, såsom af tig. 15, tafl. III fram- 

 går, terminala rader. De äro redan från början radade. Afven 

 toppcellen blir fertil. Korta slutskott blifva till hela sin längd 

 fertila, i de längre grenarne har jag räknat ända till 20 celler 

 i en rad. Öppningarna äro stora. Såsom redan förut anförts 

 och af figuren framgår, uppkomma dessa genom en förslemnings- 

 process af de inre membranskikten och en af lösning af de yttre 

 i form af ett lock. (Beskrifning efter torkadt material.) 



Förekomst. Enligt Foslie (anf. st.) växer denna art i 

 klipphålor i öfre litoralregionen. Exemplar samlade i slutet 

 af juni manad hafva flertalet fertila celler tömda och upplösta 

 eller stadda i upplösning. 



Utbred ning. Norge, 0.stfinmarken, Berlevaag. 



G 



