BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 18. AFD. III. N:0 5. 99 



men blifva sedermera tjockare, om också af olika tjocklek; tafl. 

 VIII, fig. 4, 7. Pyrenoiderna äro små, temligen sparsamma. 



Rotsystemet är temligen rikt utveckladt. Rötter utgå 

 äfven från sidoaxlar af högre ordning och temligen högt of van 

 grenarnes bas. De äro smalare än skotten och bestå af längre 

 celler, som äro mer eller mindre böjda, tjockväggiga och hafva 

 svagt utbildad kloroplast. Rötterna äro dels griprötter dels 

 upplagsrötter. De förra utgå högre upp i skottsystemet och 

 utskicka vid kontakt med ett skott i spetsen ett fatal, kort- 

 celliga, innehållsfattiga, ej stärkelseförande grenar, hvilka gripa 

 om skottdelen. De senare sluta antingen i en skiflik paren- 

 kymatisk, af små, mer eller mindre stärkelserika celler bildad 

 cellkropp, eller också grena de sig vid kontakt med substratet 

 i ett större antal längre och kortare, kortcelliga grenar, hvilka 

 växa tätt tryckta till underlaget, men icke sammansluta sig 

 parenkymatiskt. Om upplagsrötterna äro långa, bestå de i 

 regel af tre skilda regioner: l:o) basalregionen, fin, bildad 

 af långa, innehållsfattiga celler, 2:o) en region, gränsande till 

 substratet, som är tjockare än basaldelen, kortcelligare, inne- 

 hållsrikare, dock icke stärkelseförande och 3:o) den i kontakt 

 med substratet varande upplagsdelen. Om dess spets kommer 

 att skjuta utanför substratet, förlängas dess celler och upplagra 

 icke stärkelse. 



Fertila celler uppträda i axlar af mer än en ordning och 

 bilda 1— flere längre eller kortare kedjor i samma axel. De 

 äro oftast längre än tjocka. Längden vexlar från lika stor 

 som till dubbelt större än tjockleken. (Beskrifning efter tor- 

 kadt och i utspädd saltlösning förvaradt material). 



Förehomst. Växer epifytisk i små bestånd på andra 

 alger mest Fucaceer inom öfre delen af litoralregionen i fritt 

 haf, men på skyddad kust. Vid Altenfjord i norska Finmarken 

 har jag funnit den fertil i början af september. 



Utbredning. Arten synes vara nordlig. Vid Sveriges 



kust finnes den, så vidt jag känner, icke, men synes vara 



temligen jemt utbredd vid Norges nordvestra och norra kust. 



+ + + Ceespites pallide luteo virescentes, subglobosi, 



non fasciculati, vix implicati. 



