28 A. Y. GREYILLIUS, VEGETATIONENS rTVECKLING PÄ HJELMAR-ÖARNE. 



Vegetationen är uppdelad i: 1) strandbälte med höggräs 

 samt strandörter ocli lägre gräs ; på södra sidan äro inblandade 

 temligen glesa bnskar (mest SalLv cinerea, därjämte äfven 

 Betitla verrucosa och några andra) och enstaka träd; på de 

 öfriga sidorna saknades buskarna och träden nästan alldeles; 

 därinnanför 2) en skog af företrädesvis Bet nia rcrrucosa, som 

 mot norr uppnådde största höjden, ofta mellan 3 och 4 meter; 

 i skogen ingingo äfven Populus tremula och Salix caprea; 3) 

 i midten af skäret strödda, icke egentligen beståndsbildande 

 träd (bl. a. äfven Betula odorata) med stenbunden botten; 

 mellan stenarna multnande löf, Blarchantia pohjmorplia (i all- 

 mänhet tynande), PoJytrichitm juniperiuum samt få och låga 

 örter och gräs. 



Strandbältets vegetation utgjordes af följande arter: 



Bidens trqmrtita. 



Tanacetiim vulgäre. 



Gnap)haUnm idiginosum, v. sidan. 



Tussilago Farfara. 



Cirsiiim paliistre. 



Taraxaciim officinale. 



Galiuni palustre. 



Jlyosotis ccespitosa. 



Lycopus europceus. 



Solanum Didcamara. 



Veronica sciifellata, n. sidan. 



Peucedamim palustre. 



Ciciita virosa. 



Banunculus repens, v. sidan. 

 » Flammula. 



Nasturtium palustre. 



Viola stagnina, v. sidan, ensam. 



Malachium aquaticum. 



Sagina nodosa. 



Lythrum Sa licaria. 



Epilohiiim angustifolium. 



Polygonum lapathifolium. 



Populus tremida. 



Salix cinerea. 

 » caprea. 

 » nigricans. 



Betula verrucosa. 



